УХВАЛА
12 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та моральної шкоди,-
ОСОБА_1 , звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 пеню за невиконання первісного судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 69 975,68 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та моральної шкоди, було залишено без руху. Надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.
10.11.2025 на виконання вимог ухвали судді від 03.11.2025 на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків, відповідно до вказаної заяви, позивачка просила розглянути клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору та вважати недоліки первісної позовної заяви усунутими.
Відповідно до клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, долученого до заяви про усунення недоліків, позивачка ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди за невиконання первісного судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування клопотання, позивачка зазначила, що звертаючись до суду вона діє виключно з метою захисту інтересів неповнолітнього сина, у зв`язку із чим на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3, п. 3 ч. 1 ст. 5, 8 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 179 СК України, ч. 4 ст. 263, 136 ЦПК України, просить звільнити або відстрочити сплату судового збору.
Крім того, позивачка звертає увагу на те, що при ухваленні рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони, яка заявила відповідне клопотання, але враховуючи те, що позов подано в інтересах дитини, то вона не надає документів на підтвердження її майнового стану.
Дослідивши заяву про усунення недоліків та долучене до нього клопотання про звільнення або відстрочення від сплати судового збору, суд доходить до наступних висновків.
У своєму клопотанні позивачка просить звільнити або відстрочити сплату судового збору посилаючись на п. 14 ч. 2 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану особи, яка звертається до суду із відповідним клопотанням. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
У розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, позивач має довести існування фінансових труднощів.
На підтвердження скрутного матеріального стану, позивачкою до клопотання про відстрочення сплати судового збору, не надано жодного документу, який би підтверджував такий матеріальний стан позивачки ОСОБА_1 , який не дозволяє їй сплатити судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1 211 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі.
Як вже було зазначено в ухвалі суду від 03.11.2025, позивачка звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, проте Законом України «Про судовий збір» позивач не звільняється від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди.
Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», на який посилається заявник у своїй заяві, судовий збір справляється за подання заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.
Тобто, положення вказаної статті не регулюють жодну із заявлених у позовній заяві вимог. Посилання позивача на вказану норму Закону взагалі є незрозумілим.
Крім того, посилання позивача на висновки Верховного Суду, щодо правильного застосування норм, які регулюють питання сплати судового збору за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, є не релевантним до вказаної справи, враховуючи предмет спору, обставини справи та суспільні відносини, які були предметом розгляду судом касаційної інстанції.
Так, у справі № 120/1647/20-а позивач, як законний представник, звертався до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини, з метою захисту її прав на отримання земельної ділянки. Тобто, позивачем у цій справі була саме неповнолітня дитина, а позивач звертався до суду з позовом саме як законний представник.
Проте, у даній справі позивачем є саме ОСОБА_1 , а не її неповнолітня дитина.
Відповідно до постанови ВС від 21.04.2021 у справі № 2-3897/10, позов про стягнення моральної шкоди також було пред`явлено батьком дитини, як законним представником неповнолітнього, і стягнення моральної шкоди із відповідачки, позивач обґрунтовував тим, що внаслідок протиправних дій відповідача моральну шкоду завдано саме малолітній дитині.
Між тим, у цій справі, позивачем заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди, яку завдано саме їй, а не дитині. Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивачка у позові зазначила, що завдана моральна шкода полягає у тому, що внаслідок неналежного виконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, саме позивач зазнала душевні, моральні страждання, психічні переживання, приниження, оскільки вона вимушена була докладати додаткових, чисельних зусиль для самостійного надання неповнолітньому сину утримання та виховання.
Враховуюче вищевикладене, зважаючи на те, що позивачкою не надано документів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище, що могло би бути підставою для відстрочення судового збору, а також не наведено обґрунтованих підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення моральної шкоди, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні клопотання позивача про звільнення або відстрочення сплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З огляду на те, що позивачем не було усунуто недоліки в частинні виконання вимог ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не надано документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору та не долучено документів, які би були підставою для відстрочення сплати судового збору, суддя вважає за необхідне, з власної ініціативи, продовжити їй строк для усунення недоліків позовної заяви на строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі не усунення вказаних недоліків, позовна заява, відповідно до вимог ч. 3 ст.185 ЦПК України, буде визнана неподаною та повернута позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення або відстрочення від сплати судового збору відмовити.
Продовжити ОСОБА_1 строк на усунення недоліків позовної заяви про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та моральної шкоди, надавши позивачу строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.
Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у зазначений вище строк, заява буде визнана неподаною та повернута заявнику, що не позбавляє його права повторного звернення до суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.В. Гашук