Провадження №2-н/523/3742/25
У Х В А Л А

"30" жовтня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м.Одеси надійшла вказана вище заява.

Суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 14, 33 ЦПК України.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно залишити без руху, виходячи з наступних підстав.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

З наданої заяви вбачається, що в заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1598,00 грн. в місяць.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною п`ятою вказаної вище статті передбачено, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

В розумінні ч. 3 ст. 184 Сімейного Кодексу України передбачено, що формулювання прохальної частини заяви про видачу судового наказу має включати тверду грошову суму аліментів, яка станом на дату звернення до суду становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також доповнення «але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Так, заявницею спосіб захисту порушених прав та інтересів обраний невірно та не відповідає нормі статті 161 ЦПК України, а тому в заяві про видачу судового наказу слід вказати конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, які заявниця просить стягнути з боржника на утримання дитини чи у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, заявниці необхідно усунути недоліки та конкретизувати свої вимоги, інакше заява відповідно до ст. 185 ЦПК України буде вважатись не поданою та повернутою заявнику.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення без руху заяви про видачу судового наказу, яка подана в порядку наказного провадження, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви. За таких обставин заяву про видачу судового наказу відповідно до ст. 185 ЦПК України необхідно залишити без руху і надати заявнику строк для усунення наступних недоліків.

Враховуючи вищезазначене, заяву ОСОБА_4 про видачу судового наказу про стягнення аліментів слід залишити без руху.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви у строк, що не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: