СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

про самовідвід

пр. № 2/759/11720/25

ун. № 759/27150/25

13 листопада 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового використання аліментів та внесення аліментів на особовий рахунок дитини у відділені Державного ощадного банку України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 13.11.2025 року, в провадження судді Святошинського районного суду м. Києва Ключника А.С. надійшла вищезгадана справа.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу, з огляду на наступне.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватись з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до пункту 1 статті 6 в якій зазначено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

У відповідності до пункту 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гаусшильдта (Hauschildt Case)», номер 11/1987/134/188, зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (серед інших прецедентів, рішення у справі «Де Каббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26 жовтня 1984 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово заявлялися відводи судді Ключнику А.С., які надходили в його провадження через те, що у останнього є побоювання з приводу неупередженості судді та лояльного ставлення до ОСОБА_2 . Окрім того, ОСОБА_1 неодноразово висловлювалась думка щодо невідповідності судді займаній посаді, з приводу чого від звертався до ВККС України та Вищої ради правосуддя.

Таким чином, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, вважаю необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 33, 36, 40, 41, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заявити самовідвід від розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового використання аліментів та внесення аліментів на особовий рахунок дитини у відділені Державного ощадного банку України.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового використання аліментів та внесення аліментів на особовий рахунок дитини у відділені Державного ощадного банку України - передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ключник А.С.