ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі №381/4724/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі №381/4724/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2025 року зазначене рішення скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором №1228549 про надання споживчого кредиту від 11.01.2024 року у розмірі 57 350 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3052,20 грн., а також витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн. На підставі рішення суду апеляційної інстанції Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист. На даний час матеріальне становище ОСОБА_1 є вкрай складним. Він не має постійного місця роботи, не отримує офіційного доходу, перебуває на утриманні родичів. Виконання рішення суду в нинішніх умовах є для нього неможливим.

Заявник (відповідач) в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Як передбачено ч. 2 ст. 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В силу вимог ч. 2 ст. 435 ЦПК України, враховуючи строки розгляду даної заяви, суд не вбачає перешкод для розгляду вказаної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 грудня 2024 року позовні вимоги ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2025 року зазначене рішення скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за договором №1228549 про надання споживчого кредиту від 11.01.2024 року у розмірі 57 350 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3052,20 грн., а також витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

На підставі вказаного судового рішення видано виконавчий лист та згідно даних, що містяться у Автоматизованій системі виконавчого провадження, 17 жовтня 2025 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Кузьменком Олексієм Степановичем відкрито виконавче провадження № 79379417.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 вказаної статті).

Відповідно до ч. 5 вказаної статті розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Вирішуючи питання відстрочки чи розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням, але при цьому дотримувати баланс інтересів і боржника, на його право на розстрочку чи відстрочення виконання судового рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Аналогічна правова позиція була наведена зокрема у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі № 2-54/08; провадження № 61-15140св18.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними обставинами, тобто такими, що не залежать від волі боржника, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається судом.

Відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

На підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність майна у його власності.

Разом із тим, надана довідки форми ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу, сформована станом на 30 червня 2025 року, та Відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, надані у відповідь на запит в електронному вигляді від 09 липня 2025 року, у сукупності не свідчать про скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 станом на час розгляду цієї заяви листопад 2025 року.

У заяві ОСОБА_1 не вказує обставин, що унеможливлюють його працевлаштування на даний час та здійснені ним заходи, спрямовані на виконання судового рішення про стягнення з нього боргу з часу прийняття постанови Київського апеляційного суду від 27 березня 2025 року.

Суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають відстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках, натомість заявником не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України, на підтвердження наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а відтак обставини, на які посилається заявник, не є такими обставинами, які б свідчили про їх винятковість.

Невиконання рішення суду у визначені законом строки без відповідних правових підстав, передбачених законом, зокрема ст.435 ЦПК України, не відповідатиме засадам цивільного законодавства, передбаченим ст.3 ЦК України, оскільки може призвести до порушення охоронюваних законом прав та інтересів стягувача, які підтверджені судовим рішенням.

Безпідставне відстрочення виконання рішення суду підриває правовий принцип своєчасного та повного виконання судового рішення у цивільній справі, що є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

З огляду на те, що матеріали справи не містять, а судом не встановлено виняткових обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робила б його виконання неможливим чи ускладненим, вимоги заяви про відстрочення виконання судового рішення задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 435 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення у цивільній справі №381/4724/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Осаулова Н.А.

Ухвалу суду виготовлено 07.11.2025 року