Справа №489/7651/25
Провадження №2/489/3516/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 м. Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

встановив.

Позивачка, через свого представника - адвоката Ремешевського Є.А., звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з 19.09.2025 до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років та стягнути з відповідача судові витрати. Мотивуючи вимоги тим, що вона є рідною донькою ОСОБА_2 . До досягнення нею повноліття, аліменти з відповідача стягувалися на підставі рішення суду від 13.03.2020. Після досягнення повноліття, вона продовжує потребувати матеріальної підтримки, оскільки продовжує навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили на денній формі навчання, з терміном навчання до 30.06.2028. Вона мешкає разом з матір`ю, не отримує стипендіальних виплат, у звязку з денною формою навчання позбавлена можливості суміщати навчання з роботою. Фактично її утриманням займається мати, включаючи плату за навчання, оплату гуртожитку, забезпечення усім необхідним. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати такий розмір аліментів.

Ухвалою суду від 19.09.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2020, змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини згідно рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 04.03.2011 по цивільній справі №2-1486/11.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом міста Миколаєва по цивільній справі №2-1486/11.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Позивачка зазначає, що на даний час вона є повнолітньою, проживає разом з матір`ю, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання. ЇЇ мати повністю здійснює матеріальне забезпечення дитини. Відповідач матеріально не допомагає.

Норми права та мотиви їх застосування.

Статтями 141, 155 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 8 статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до Конвенції про права дитини (ратифіковані Постановою Верховної Ради № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, чинним законодавством України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Частинами 1, 2 статті 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями частин 1, 2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний суд у своїй постанові від 23 січня 2019 року у справі № 346/103/17 ВС зазначив, що змістом статті 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

06 жовтня 2023 між Чорноморським національним університетом імені Петра Могили та ОСОБА_1 укладено Договір № 19 про надання освітніх послуг навчальним закладом ЧНУ ім.. Петра Могили, відповідно до умов якого ЧНУ бере на себе відповідальність за надання освітніх послуг із поглибленого вивчення факультативних предметів з жовтня 2023 по травень 2024.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 19, оплата за навчання здійснюється слухачем, або довіреною особою на розрахункові рахунки навчального закладу у відповідності до наведеного кошторису витрат на поглиблене вивчення факультативних предметів, що визначені на момент сплати послуг відповідно до вимог ст.. 626-654 ЦК України.

01 вересня 2024 між Чорноморським національним університетом імені Петра Могили (далі Університет), та ОСОБА_3 (далі - замовник), ОСОБА_1 (далі - здобувач) укладено Договір № 154/24 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, відповідно до умов якого цей договір є невід`ємним додатком до Договору про навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили від 01.09.2024 № 154-К.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Договору № 154/24, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 124000 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2024-2025 навчальний рік - 28000,00 грн.; 2025-2026 навчальний рік - 30000,00 грн.; 2026-2027 навчальний рік - 32000,00 грн.; 2027 - 2028 навчальний рік - 34000,00 грн.

Згідно довідки Чорноморського національного університету імені Петра Могили від 05.09.2025 за вих. № 2/11 № 19, ОСОБА_1 є студенткою Чорноморського національного університету імені Петра Могили ІV рівня акредитації на державному замовленні на 2 курсі навчально-наукового медичного інституту, спеціальність 053 «Психологія», форма навчання - денна. Термін навчання за програмою бакалавра - 30 червня 2028.

До матеріалів справи долучено копії квитанції від 06.08.2024, 02.01.2025 та від 11.08.2025 про сплату на користь Чорноморського національного університету імені Петра Могили за навчання ОСОБА_1 у загальному розмірі 43000,00 грн.

Згідно з довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 14.05.2021 № 23050-07-05, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Твердження позивачки про те, що її мати, зокрема, сплачує за проживання у гуртожитку, судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. З довідки про реєстрацію місця проживання, позивачка має зареєстроване місце проживання.

До матеріалів справи не долучено Договору про навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили від 01.09.2024 № 154-К, а тому суд позбавлений можливості встановити форму навчання та оплату за навчання.

Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 , потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як мати позивачки, так і батько - відповідач по справі.

Із матеріалів справи вбачається, що у доньки сторін не існує будь-якого доходу, вона не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, перебуває на повному утриманні матері.

Відомості щодо доходу відповідача в матеріалах справи відсутні, позивачкою не заявлялося клопотання про витребування з Державної податкової служби відомостей щодо наявності у відповідача доходів.

Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи те, що дитина відповідача досягла повноліття, але не досягла двадцяти трьох років, продовжує навчання у навчальному закладі і тому не може працевлаштуватись, суд приходить до висновку, що стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно.

Положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо судових витрат.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп..

Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтведження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду: Договір про надання професійної правової (правничої) допомоги від 10.09.2025; копія Ордера на надання правничої допомоги серії ВЕ № 1168962 від 18.09.2025; квитанція про сплату за послуги адвоката у розмірі 4000,00 грн.

За таких обставин, суд вважає необхідним здійснити розподіл витрат на правову допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн, що є розумним, справедливим та співмірним із предметом спору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з 18 вересня 2025 року, і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення 23 (двадцяти трьох) років, за умови, що дитина буде продовжувати навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено «14» листопада 2025.

Суддя Н.О. Рум`янцева