РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Ведмідь Н.В.

за участі секретаря судового засідання Мотінової А.П.,

розглянувши в загальному позовному провадженні y відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення підвищення до пенсії, в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

До Богунського районного суду міста Житомира 24 вересня 2025 року надійшла вказана позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить у порядку спадкування стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь неодержане за життя його батьком ОСОБА_2 підвищення до пенсії в сумі 214394,68 грн, згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду № 240/11413/21 від 04 жовтня 2021 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду № 240/11413/21 від 04 жовтня 2021 року, яке набрало законної сили, ГУ ПФУ в Житомирській області зобов`язане з 24 листопада 2020 року нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер і він як син є його спадкоємцем за законом.

У червні 2025 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області із заявою про надання інформації щодо розміру заборгованості за вказаним судовим рішенням та виплати йому цих коштів як спадкоємцю померлого, на яку він отримав лист, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 за період з 24.11.2020 по 31.07.2023 нараховано суму доплати по перерахунку пенсій, яка становить 214 394,68 грн та ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило, що судове рішення № 240/11413/21 від 04 жовтня 2021 року виконане в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень наданих чинним законодавством. Виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення, може бути здійсненна лише за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. Цю відповідь позивач вважає такою, що порушує його спадкові права, в зв`язку з чим він змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира 29 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі з розглядом її за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі та витребувано у відповідача відомості щодо здійснення нарахувань та виплат підвищення до пенсії ОСОБА_2 , а також, у приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерук О.М. копії матеріалів спадкової справи № 96/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а. с. 14-15).

09 вересня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю, в зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю. (а. с. 19-22, 24)

Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Головним розпорядником коштів за програмою КПКВК 2506020 «Фінансування виплат пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту кошів Пенсійного фонду» є Міністерство праці та соціальної політики України, розпорядником нижнього рівня є Пенсійний фонд України. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

У відзиві на позовну заяву викладено нормативне врегулювання питань виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган. Представник відповідача посилається на те, що виплата донарахованої суми, яка перевищує бюджетні призначення на відповідний рік, може бути здійснена виключно за наявності відповідного фінансування з державного бюджету України. А здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушення бюджетного законодавства.

Також у відзиві вказано, що відносно ОСОБА_2 як позивача у справі № 240/11413/21, ГУ ПФУ в Житомирській області здійснено перерахунок пенсії на суму 214 394,68 грн.

01.04.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги», якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596. Постановою одночасно внесено зміни до п. 4 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, відповідно до яких саме на Пенсійний фонд України, а не його територіальні органи, покладене завдання забезпечити своєчасне та у повному обсязі фінансування виплат пенсій.

Крім того, відповідач у відзиві посилається на ст. 1219 ЦК України і вказує, що не допускається правонаступництво у правовідносинах щодо виплат підвищення до пенсії, яке не входить до складу спадщини.

10 жовтня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 29.09.2025 від приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Кушнерчук О.М. до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 96/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а. с. 29-53).

21 жовтня 2025 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі в справі Міністерства соціальної політики України. (а. с. 56).

21 жовтня 2025 року закрито підготовче судове засідання, розгляд справи призначено по суті.

В судове засідання позивач не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позовну заяву міститься клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Інших заяв по суті справи не надходило.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року по справі № 240/11413/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 з 24 листопада 2019 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік), про що Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . (а.с. 8)

З копій матеріалів спадкової справи № 96/2023 вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом (а. с. 29-53).

Листом від 17.07.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 на його звернення від 20.06.2025, що на підставі рішення суду проведений перерахунок пенсії, яка підлягала виплаті ОСОБА_2 за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 240/11413/21, сума заборгованості становить 214 394,68 грн (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Оскільки позивач є сином ОСОБА_2 , а відтак за правилами ст. 1261 ЦК України належить до першої черги спадкоємців за законом.

За правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч. 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, ОСОБА_1 , який у встановлений законом строк подав заяву про вступ в спадщину після смерті ОСОБА_2 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а також, є єдиним спадкоємцем до майна померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи, має право на одержання нарахованого, але не отриманого останнім за життя підвищення до пенсії.

Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 1219 ЦК України, згідно п. 4 ч. 1 якої не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, оскільки відповідно до положень цієї статті припиняється право на отримання пенсії, яку отримує спадкоємець, а до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 1227 ЦК України, норми ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і предметом спору є право на підвищення до пенсії, яке було нараховане, але неотримане пенсіонером за його життя.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплатити спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості успадкувати право на отримання його грошових сум.

Такий правовий висновок викладений в постанові Касаційного Цивільного Суду в складі Верховного Суду від 05.01.2024 у справі № 295/4158/23.

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на норми Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки порядок виконання судового рішення, боржником за яким є державний орган, не є тотожним з порядком розгляду справи в суді у разі, якщо вимоги заявлені до відповідача, яким є державний орган. Відповідач допускає невірне тлумачення правових норм, ототожнюючи склад учасників судового провадження, особу, яка повинна відповідати за позовом, тобто особу, яка допустила порушення прав позивача, та порядок виконання судових рішень, які підпадають під сферу регулювання норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», згідно якого врегульовується вже порядок виконання судових рішень, боржником за яким є державний орган, який допустив порушення прав позивача, а відтак залучення до участі в справі відповідного органу казначейської служби не є необхідним. Зазначені положення підлягають застосуванню виключно на стадії виконання ухваленого судового рішення, яке набрало законної сили, і жодним чином не визначають склад учасників судового провадження.

Суд вважає, що право ОСОБА_1 на отримання недоотриманого підвищення до пенсії після смерті батька порушено відповідачем і підлягає судовому захисту, у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до органу пенсійного фонду із заявою, до якої додавав документи, які підтверджують право на отримання коштів, проте у їх виплаті йому фактично було відмовлено.

Суд звертає увагу відповідача, що позивач як син має право на отримання пенсійних виплат після смерті батька і як член його родини, і як спадкоємець за законом.

Доводи представника відповідача про те, що ГУ ПФУ в Житомирській області не наділене повноваженнями щодо виплат підвищень до пенсій, фінансування яких здійснюється виключно Пенсійним фондом України, не відповідають вимогам нормативно-правових актів, спростовуються матеріалами справи, а відтак є неспроможними.

Відповідно до вимог Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 21 грудня 2022 року № 28-2) саме на територіальні органи Пенсійного фонду України покладені обов`язки щодо здійснення нарахування (перерахунку) та виплати пенсій (пункт 4), а Пенсійний фонд України здійснює контроль за роботою його територіальних органів щодо призначення і виплат пенсій, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, що врегульовано нормами Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (з подальшими змінами).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області, саме цей державний орган здійснював нарахування та виплату його пенсії, саме на нього був покладений обов`язок за судовим рішенням № 240/11413/21 від 04 жовтня 2021 року, здійснити перерахунок та виплату підвищення до його пенсії.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відмова у виплаті успадкованих позивачем коштів становить порушення його права на мирне володіння своїм майном, передбачене статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").

Водночас ст. 1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах "Ван дер Мюсель проти Бельгії" та "Копеський проти Словаччини"). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права. "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копеський проти Словаччини").

Зважаючи на принцип захисту легітимних очікувань особи та на один з загальновизнаних способів захисту прав особи в національному законодавстві України, який полягає в примусовому виконанні обов`язку в натурі, суд вважає, що зобов`язання ГУ ПФУ в Житомирській області виплатити на користь позивача в порядку спадкування недоотримане померлим підвищення до пенсії є об`єктивним та обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

Водночас, відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 743/1216/17.

Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005.

Зі змісту розрахунку суми, що підлягає виплаті за пенсійною справою № 06 вбачається, що розмір недоотриманого підвищення до пенсії ОСОБА_2 складає 214394,68 грн (а. с. 24).

Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 214394,68 грн, розмір якого підтверджений належними доказами.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача, сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2143,94 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування неотримані за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно з перерахунком, здійсненим на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 240/11413/21, в розмірі 214394,68 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2143,94 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, , адреса: 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7.

Суддя Н.В. Ведмідь