Справа № 953/6573/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді Єфіменко Н.В.,

за участі секретаря Лущан В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

26 червня 2025 року ОСОБА_1 (далі: позивач) звернувся до ОСОБА_3 (далі: відповідач) із позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів її заробітку (доходу).

В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилався на те, що він є пенсіонером за віком та особою з інвалідністю другої групи, його дохід складається з пенсії у розмірі 7 717,51 грн. Внаслідок збройної агресії рф пошкоджений будинок АДРЕСА_1 , де знаходиться його квартира. Рішенням Харківської міської ради №40 від 07.02.2025 зазначений будинок визнаний аварійно небезпечним та підлягає демонтажу. Іншого житла він не має. За скрути, має поганий стан здоров`я. Хворіє на стабільну стенокардію, напруження ІІІ функціональний клас, післяінфарктний кардіосклероз, стенозуючий атеросклероз коронарних артерій, гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 3 ступеню. Ризик дуже високий. СН ПА ст. із помірно-зниженою фракцією викиду лівого шлуночку. За станом здоров`я потребує постійного прийому ліків: юперіо, джардінс, бісопролол, аторвастатин, аспірін-кардіо, клопідогрель. Окрім серцевих розладів, йому також діагностовано новоутворення внутрішнього кута лівого ока, що потребує додаткового постійного спостереження та лікування. Його становище є вкрай скрутне. Дочка ОСОБА_3 повнолітня, працездатна особа з вищою освітою, має у власності інше житло окрім кв. АДРЕСА_2 , а саме кв. АДРЕСА_3 та земельну ділянку № НОМЕР_1 у СД «Кварцит», кадастровий номер :01:013:0076, спроможна надавати допомогу батьку. За складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши на своє прохання підтримки та допомоги від дочки, він змушений звернутись до суду.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала посилаючись на отримання позивачем пенсії, що перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Не підтвердження потреб позивача доказами та ненадання ним актуальних відомостей про стан свого здоров`я, не підтвердження необхідності прийому вказаних позивачем ліків медичними документами. Ненадання позивачем чеків та квитанцій на підтвердження витрат з придбання вказаних ним ліків у 2025. Зазначені позивачем ліки призначались ще у 2023 строком на 1 місяць з корекцію терапії через місяць і нових рекомендацій лікарів про необхідність продовження прийому цих ліків, позивачем не надано, а тому посилання позивача на їх подальший прийом безпідставне. Згідно наданої позивачем довідки Харківської міської клінічної лікарні №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана, вбачається, що новоутворення внутрішнього кута лівого ока видалене (проведено лікування) ще 28.08.2015. Інші виявлені лікарями новоутворення у позивача відсутні. Чеків та квитанцій на придбання позивачем у 2025 році ліків для лікування ока, суду не надано. Квартира АДРЕСА_2 України належить також відповідачу та її матері, відповідно, внаслідок її пошкодження постраждали і вони також. За руйнації квартири, одержаний сертифікат на використання якого потрібна згода всіх співвласників квартири. Однак, позивач відмовляється надавати згоду на придбання іншого житла, що свідчить про його свідому відмову від поновлення порушеного права на майно, що утворює для відповідача та її родини додаткові труднощі. Позивач порушував права відповідача та її матері, не сплачував за комунальні послуги, агресивно себе поводив, запрошував до спільного житла без узгодження та дозволу співвласників, незнайомих людей. Вона разом з матір`ю звертались до суду за захистом своїх прав. У 2019 позивач створив неможливі умови для проживання у кв. АДРЕСА_4 із-за чого мати відповідача, яка є колишньою дружиною позивача, переїхала жити до родини дочки і продовжує там проживати за руйнації квартири та неможливості реалізації сертифікату. Квартира АДРЕСА_3 придбана нею з чоловіком у період шлюбу. Доходу від майна яке є у її власності вона не отримує, а навпаки несе витрати з утримання цього майна. За незначної площі квартири у гуртожитку та захворювання мати відповідача, проживати разом її родині з трьох осіб не зручно, тому мати відповідача проживає у квартирі гуртожитку, а вона разом з чоловіком та дочкою винаймають окреме житло за яке сплачують 5000 грн. на місяць. З 2009 вона не працює, доходу не отримує, є домогосподаркою та здійснює догляд за своєю неповнолітньою дочкою. При проходженні медичного огляду у її дочки виявлені ознаки хвороб, проводяться додаткові обстеження що тягне за собою фінансові витрати. Родину утримує її чоловік ОСОБА_4 . Власних доходів відповідач не має. Наявність у матері тяжкої хвороби потребує постійного дорогого лікування. Вважає, що позивач не довів належними доказами перевищення своїх щомісячних витрат над доходом, - пенсією, розмір якої у понад три рази перевищує суму прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позивач, наполягаючи на своїй позовній вимозі, зазначив, що відповідач має у власності два автомобілі, зареєстровані у 2019 та 2023, що свідчить про її високий рівень матеріального забезпечення та наявність фінансової можливості надання йому допомоги у заявленому розмірі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідач, представник відповідача проти задоволення позову заперечували з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

Позивач є власником 1/3 частини кв. АДРЕСА_2 та зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав №405596407 від 27.11.2024, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №430959950 від 12.06.2025, витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Будинок АДРЕСА_1 , внаслідок збройної агресії рф, є аварійно небезпечним та підлягає демонтажу, ліквідації, що підтверджено рішенням Харківської міської ради №40 від 07.02.2025.

Дохід позивача у 2021 склав - 149186,65 грн., у 2022 - 307 175,60 грн., у 2023 - 270 972,68 грн., у 2024 - 321 723,37 грн., у травні 2025 склав 7 717,51 грн., що підтверджено формою ОК-5, довідкою ПФУ про доходи №3812 8989 9264 2893 від 05.06.2025.

Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи с 29.08.2017, що підтверджено довідкою до акту огляду СМЕК №682205 серії 12 ААА від 30.08.2017, пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 серії ААЇ.

Як вбачається з виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9.17904 від 20.11.2017, №ІХ-5633 від 24.11.2024, №1916 від 11.05.2023, позивач має захворювання серця, у періоди з 14.11.2017 по 17.11.2017, 13.11.2023 по 24.11.2023, а також з 01.05.2023 по 11.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні. У 2017 йому рекомендовано вживати магнікор 4міс., у 2023 - Юперіо 100 мг-2р під контролем АТ з титруванням дози до Мах. допустимої; джардінс 10 мг ранок; бісопролол 5 мг ранок; аторвастатин 20 мг під контролем АлТ, АсТ, ліпідного профілю 1 раз в 3 міс.; аспірін-кардіо 100 мг увечері; клопідогрель 75 мг/ранок, спостереження кардіолога за місцем проживання та корекція терапії через 1 міс.; бісопролол 5 мг під контролем АТ, ЧСС; леркамен 10 мг вранці під контролем АТ.

Крім того, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 06.05.2017 по 23.05.2017 та 23.05.05.2017 по 04.06.2017, йому рекомендовано вживати: брилинта 90 мг; бритомар (торасемид) 5 мг; тритаце 2,5 мг; роксера 40 мг; аспирин 100мг; продовжити ін`єкції дексаметазона, що підтверджено виписками із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворобо №3756 від 23.05.2017, №4313 від 04.06.2017.

Так, у період з 18.09.2025 по 29.09.2025 позивач перебував стаціонарному лікуванні у КНП ХОР «Обласний кардіологічний центр», рекомендовано продовжити прийом: бісопролол 5 мг під контролем АТ, ЧСС; юперіо 100 мг під контролем АТ; моксонідин 0,2 мг під контролем АТ; плавікс 75 мг; роксера плюс 20/10під контролем ліпідного обміну АЛТ, АСТ; джардінс 10 мг; есплепрес 25 мг; торарен 10 мг; лекарніт 10 мл, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4851/698.

З довідки Міської клінічної лікарні №14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана від 28.05.2015 вбачається, що позивач перебував на лікуванні, поставлений діагноз - новоутворення внутрішнього кута лівого ока, рекомендовано фролоксан мазь протягом 7 днів.

Відповідач є дочкою позивача, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.06.2025, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №0 від 12.07.2025.

Відповідач є власником 1/3 частини кв. АДРЕСА_2 , 1/2 частини кв. АДРЕСА_3 , земельної ділянки № НОМЕР_1 у Садівничому товаристві «Кварцит», кадастровий номер :01:013:0076, автомобілів ОСОБА_5 , 2008 р.н., ОСОБА_6 , 2015 р.н., що підтверджене витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №432650008 від 24.06.2025, листом РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях 331/32/13/1123-аз/04-2025-1126-2025 від 26.09.2025.

17.11.2007 відповідач зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 17.11.2007.

Відповідач має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 23.03.2011.

З трудової книжки серії НОМЕР_6 на ім`я відповідача вбачається, що остання з 16.11.2009 офіційно не працевлаштована.

Відповідач винаймає квартиру, що підтверджено договором оренди житлового приміщення від 10.02.2025, що визнано сторонами у судовому засіданні.

Вислухавши сторони, встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує:

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Положеннями ст.205 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

У роз`ясненнях, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006№3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказано, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, передбачений ст.202 СК України, не є абсолютним.

З вищевказаного вбачається, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатності матері, батька; 3) потреби матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 у справі №212/1055/18-ц, провадження №61-2386сво19.

Таким чином, при встановленні, чи потребують батьки матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребує матеріальної допомоги.

Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання. Стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Вищевказане узгоджується із постановою Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 301/160/17, провадження № 61-28415св18.

Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає 2 361 грн.

Відповідно до ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, в ході судового розгляду позивачем не надано достатніх та беззаперечних доказів на підтвердження потреби у матеріальній допомозі за недостатності отримуваного ним доходу для належного лікування, харчування та проживання.

За діючої в Україні державної програми «Доступні ліки» та не надання позивачем доказів самостійного придбання ліків, посилання позивача на витрати на їх придбання, розцінюються судом критично.

З урахування вищевикладеного, підстав до задоволення позову суд не вбачає.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_5 , проживає: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_5 , проживає: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складений 13.11.2025.

Суддя Н.В. Єфіменко