Справа № 761/2483/25
Провадження № 2/761/4797/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого - судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Голуб О.А.

представника позивачки: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на утримання сина

В С Т А Н О В И В :

В січні 2025 року ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила суд:

-стягнути з ОСОБА_2 на її ( ОСОБА_3 ) користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання в Навчально-науковому інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Т.Шевченка, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13 лютого 2025 року і до закінчення навчання;

-стягнути з ОСОБА_2 на її ( ОСОБА_3 ) користь додаткові витрати пов?язані з оплатою навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Навчально-науковому інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Т.Шевченка, в розмірі 33 300, 00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період часу з серпня 2006 року по жовтень 2014 року, вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки, в добровільному порядку відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року з відповідача на її ( ОСОБА_3 ) користь були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З лютого 2025 року стягнення аліментів припинено у зв?язку із досягнення донькою повноліття. Повнолітня донька сторін, навчається в Навчально-науковому інституті міжнародних відносин Київського національного університету імені Т.Шевченка та закінчує навчання 30 червня 2028 року. Вартість навчання у зазначеному закладі за весь строк складає 266 400, 00 грн. За навчальний рік 2024 - 2025 роки, позивачкою здійснено оплату у розмірі 66 600, 00 грн. Оскільки, стягнення аліментів припинено, вона змушена звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

23 квітня 2025 року та 26 травня 2025 року, через загальну канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва надійшли письмові заперечення відповідача проти позовних вимог ОСОБА_3 . Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини його заробітку призведе до невиправданого та суттєвого скорочення його батьківських витрат на утримання молодшої малолітньої доньки. Стягнення додаткових витрат на утримання дитини з метою сплати за навчання на контрактній основі у вищому навчальному закладі не відповідає Главі 16 СК України. Оскільки, саме встановлення та виплата аліментів на повнолітню дитину у розмірі фіксованої частки від заробітку (доходу), якраз і присуджується з метою та у зв?язку з продовженням навчання. Крім того, з ним не було погоджено рішення, щодо підписання контракту з навчальним закладом, щодо вартості навчання у розмірі 66 600, 00 грн. на рік, як і участі у підписанні договірних документів на навчання він не приймав.

Представник позивачки в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі з підстав, викладених у позові.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував частково, посилаючись на підстави, зазначені у поданих письмових заперечення та уточненнях до письмових заперечень.

Протокольною ухвалою суду від 23 квітня 2025 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено ОСОБА_4 - дружина відповідача, яка в судове засідання не з?явилася; про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи за її відсутності; у своїй заяві зазначила, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки чоловіка у розмірі 1/5 частини, а не у розмірі 1/4 частини, так як це призведе до порушення прав іншої малолітньої дитини відповідача; проти стягнення додаткових витрат на навчання заперечувала.

Суд, заслухав пояснення представника позивачки, відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з?ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об?єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, щосторони, перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2006 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, справа №758/7570/14, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року, справа №758/10260/16, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, задоволено частково, ухвалено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 551, 2 грн.

Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набрало законної сили.

Звертаючись до суду з вищезазначеним позовом, позивачка наголошувала, що стягнення аліментів по рішенню Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року припинено у зв?язку із досягненням донькою сторін - ОСОБА_5 , повноліття. Станом на даний час повнолітня донька навчається на 1 курсі (денне відділення) Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Т.Шевченка за контрактом. 12 вересня 2024 року позивачкою було здійснено оплату навчання за 2024 - 2025 роки у розмірі 66 600, 00 грн. Повнолітня донька знаходиться на її утриманні, а батько дитини - відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання та навчання доньки не надає.

Як вбачається із матеріалів справи, що 27 серпня 2024 року між ОСОБА_3 та Київським національним університетом ім. Т.Шевченка, підписано договір №3407ІМВ про навчання у Київському національному університеті ім.. Т.Шевченка - ОСОБА_5 , строком до 01 липня 2028 року.

В цей же день, між ОСОБА_3 та Київським національним університетом ім. Т.Шевченка було підписано договір №3407/1ІМВ про надання платної освітньої послуги (навчання) для підготовки фахівців Київського національного університетом ім. Т.Шевченка.

Відповідно до п.3.1 вищезазначеного договору, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить: 266 400, грн.

18 грудня 2024 року Навчальним-науковим інститутом міжнародних відносин Київського національного університету імені Т.Шевченка видано довідку №1655 в тім, що ОСОБА_5 , дійсно є студенткою 1 курсу МБ Навчально-наукового інституту міжнародних відносин Київського національного університету імені Т.Шевченка 4 рівня акредитації.

Навчається на денному відділенні, навчання закінчує 30 червня 2028 року.

12 вересня 2024 року ОСОБА_3 здійснено оплату за навчання ОСОБА_5 , згідно договору №3407/1ІМВ у розмірі 66 600, 00 грн.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов?язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Батьки зобов?язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв?язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов?язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року ?Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів? зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, синок віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).

Згідно ч.1 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, має можливість сплачувати із своєї заробітної плати аліменти, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмір 1/5 частини його доходу. Даний розмір пояснює, як уникнення невиправданого та суттєвого скорочення його батьківських витрат на утримання молодшої малолітньої доньки.

Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що донька сторін потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість сплачувати аліменти, а тому, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки до закінчення навчання в примусовому порядку.

А тому, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з 14 лютого 2025 року, тобто, з часу повноліття ОСОБА_5 , а не з дня звернення до суду з позовними вимогами (15 січня 2025 року), так як в даному випадку матиме місце подвійне стягнення аліментів, і до закінчення навчання дитиною - 01 липня 2028 року, але не довше ніж до виповнення 23 років.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1/5 частини його доходів; наявність у відповідача малолітньої доньки ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), враховуючи засади розумності та справедливості, суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/5 частини доходу ОСОБА_2 , щомісячно починаючи з 14 лютого 2025 року і до закінчення навчання дитиною - 01 липня 2028 року, але не довше ніж до виповнення 23 років.

На підставі статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки, як оплата за навчання повнолітньої доньки сторін - ОСОБА_5 у розмірі 33 300, 00 грн., то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв?язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред?явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, а також стан здоров?я та матеріальне становище дитини, стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення додаткових витрат, позивачка посилалася на те, що у зв?зку із навчанням дитини у вищому навчальному закладі нею сплачено кошти за навчання.

Суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 09.09.2019 року у справі № 344/5315/18, від 01.04.2020 року у справі № 521/16268/18, від 26.08.2020 року у справі № 336/1488/19.

Крім того, стосовно витрат на вищу освіту, суд зазначає, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 року у справі № 521/2016/16-ц.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За таких обставин суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених на навчання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355, 430 ЦПК України; ст. 51 Конституції України; ст. ст. 181, 182, 199, 200 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресаю: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на утримання сина - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини доходу (заробітку) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 15 січня 2025 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до 23 років ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: