Справа № 137/1268/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" листопада 2025 р.
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участі секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання,
Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2015 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №0 від 10.09.2007 у розмірі 13 275,88 дол. США (кредит і проценти) та 15 760,23 грн пені, а також судовий збір 2 953,35 грн (по 984,45 грн з кожного). Кошти на погашення боргу з 21.12.2015 по 23.02.2022 не надходили.

За прострочення погашення суми боргу, що підлягає стягненню за рішенням суду, просять стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних у розмірі 1952.10 дол. США та 2317.40 грн. за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 та судові витрати.

Представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано заяву, відповідно до якої представник позивача адвокат Гладиш Я.М. (уповноважена представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 0056090 від 10.10.2025 (а.с. 65) просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 64).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання повторно не з`явились, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялись заздалегідь та належним чином за місцем реєстрації. Про причини неявки суд не попередили, будь-яких клопотань на адресу суду не надали (а.с. 47, 48, 49, 50-51, 58, 60-61, 62-63).

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (а.с.7-16) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0 за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 38 000,00 доларів США строком до 08.09.2017 (а.с.15-18).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобов`язань 10.09.2007 було укладено два договори поруки: 1) договір поруки № 140087 від 10.09.2007 між банком та ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (а.с.20); 2) договір поруки № 140085 від 10.09.2007 між банком та ОСОБА_1 з ОСОБА_3 (а.с.19).

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2015 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №0 від 10.09.2007 у розмірі 13 275,88 дол. США (кредит і проценти) та 15 760,23 грн пені, а також судовий збір 2 953,35 грн (по 984,45 грн з кожного). Рішення набрало законної сили (а.с. 21-22).

ОСОБА_1 в свою чергу, не виконав своїх договірних зобов`язань. Відповідно до наданого розрахунку за прострочення погашення суми боргу, що підлягає стягненню за рішенням суду, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних у розмірі 1952,10 дол. США та 2317,40 грн. за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 року. Розрахунок 3% річних здійснений за формулою та як доказ надається у додатку 1: 13275.88 дол. США (сума що підлягає стягненню за рішенням суду) х 3% : 365 x 1789 кількість днів прострочення за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 року = 1952.10 дол. США 15760.23 грн. (сума що підлягає стягненню за рішенням суду) x 3% річних: 365 х 1789 днів прострочення за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 року = 2317.40 грн. (а.с. 23).

Довідкою-розрахунком (а.с. 24-34) зазначається розрахунок заборгованості ОСОБА_1 станом на 26.08.2025 за кредитним договором № 0 від 10.09.2007.

Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідачами не заперечувався та не спростований.

Згідно ч.1 ст.18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з позовної заяви, по теперішній час, рішення суду від 20.12.2017 року не виконано, що свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписи ч.2 ст.625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язують із індексом інфляції, орієнтує на їх компенсаційний, а не штрафний характер, а тому 3% річних або інший розмір процентів, який встановлений в договорі, не є неустойкою у розумінні статті 549 ЦК України.

За змістом вказаних статей нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних або інший розмір процентів входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Правовий аналіз положень статей526,599,611,625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права отримати за час прострочення суми, передбачені статтею 625 ЦК.

Правомірність застосування ст.625 ЦК України в разі прострочення виконання боржником рішення суду підтверджена, також, у: постанові Верховного суду у складі Великої Палати від 16.05.2018 р. по справі № 686/21962/15-ц, постановах Верховного суду у справах № 310/5419/15-ц від 11.07.2018р., № 463/4711/15 від 04.07.2018р., № 703/4704/15-ц від 28.02.2018 р., № 361/7939/2015ц від 06.08.2018 р.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних або інший розмір процентів входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідачів, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 3 % річних у сумі 1952,10 дол.США та 3% річних у сумі 2317,40 грн., оскільки не виконано зобов`язання згідно кредитного договору №0 від 10.09.2007 щодо повернення кредитних коштів.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 гривень.

Керуючись ст.ст.509,525,526,527,530,625 ЦК України, ст.ст. 2, 141,206, 209, 247, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3 % річних у сумі 1 952,10 доларів США (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят два долари США 10 центів) та 3% річних у сумі 2 317,40 грн. (дві тисячи триста сімнадцять гривень 40 копійок) за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та з ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а саме з кожного по 1009,33 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строк на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська 2/12; ).

Відповідачі:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя : Гопкін П. В.