ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Березовенко Р.В.,

суддів Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» поданою представницею - адвокаткою Рурою Наталією Вікторівною на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» - Кіріченко В.М. звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просив суд:

- стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 08 грудня 2021 року у розмірі 123 641,15 грн, яка складається з наступного: 99 995,09 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23 646,06 грн - заборгованість за простроченими відсотками; а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №б/н від 08 грудня 2021 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 200 000,00 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором, однак не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 07 липня 2024 року має заборгованість 123 641,15 грн, яка складається з наступного:

99 995,09 грн заборгованість за тілом кредиту;

23 646,06 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 99 995,09 грн та судові витрати в розмірі 1 959,12 грн. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погодившись із таким рішенням суду, представниця АТ КБ «Приват Банк» - адвокатка Рура Наталія Вікторівна 29 травня 2025 року через систему Електронний суд подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 23 646,06 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог в частині стягнення відсотків у сумі 23 646,06 грн є хибними, враховуючи підписання сторонами Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 08 грудня 2021 року, яка містить безпосередньо умови щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами та розмір такої відсоткової ставки.

Відповідно до п. 1.3 Заяви про приєднання сторони погодили процентну ставку на рівні 40,8% - для карт Універсальна Gold.

Щодо оплатності отриманих відповідачем кредитних послуг, з прийняттям пропозиції Банку кредитування карткового рахунку, відповідач прийняв й обов`язок зі сплати відсотків в розмірі і на умовах, які відображено у Виписці по рахунку. Сплата самостійно відповідачем також відсотків протягом тривалого часу в обсязі і на умовах запропонованих Банком, за відсутності зі сторони відповідача дій, які б свідчили про непогодження розміру такої відсоткової ставки, як то звернення до Банку, ініціювання розірвання кредитного договору, визнання його недійсним тощо, свідчить про акцептування оплатності кредитного зобов`язання, в силу ч 2. статті 642 ЦК України у зв`язку з використанням коштів, наданих Банком.

Також відповідач завжди був наділений правом у разі незгоди з відсотковою ставкою відмовитись від послуг кредитування шляхом повернення позичених коштів і в подальшому утриматися від використання кредитного ліміту, проте, ним цього зроблено не було.

Проценти нараховані та заявлені до стягнення (з урахуванням погашення) за період з 01 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року у розмірі 23 646,06 грн розраховані відповідно до процентної ставки, яка погоджена сторонами Заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 08 грудня 2021 року, що відображено у розрахунку заборгованості - графа Процентна ставка - нарахування процентів здійснено за ставкою 3,4% на місяць, що складає 40,8% річних та виписці по рахунку.

Крім того, відмова суду першої інстанції у стягненні процентів, у зв`язку з тим, що банком не надано доказів якого типу видано кредитну картку є безпідставним. Процентна ставка погоджена сторонами відповідно до умов договору, при розрахунку заборгованості банком застосовано ставку 40,8% річних, тобто за найнижчою погодженою процентною ставкою.

Отже, наявні в матеріалах справи розрахунок заборгованості та виписка по картковому рахунку є належними та допустимими доказами по справі, які підтверджують видачу кредитних карток, розміри використаних кредитних коштів, наявну заборгованість відповідача перед позивачем. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий.

Крім того звертає увагу суду, що заперечень щодо суми заявлених вимог в суді в частині стягнення заборгованості по процентам від відповідача не надходило.

Відповідач також не висловлював свої заперечення щодо умов договору в частині встановлення плати у вигляді процентів за користування кредитними коштами.

Умови кредитного договору належним чином доведені до відома відповідача, заяв або заперечень щодо умов договору, будь-яких претензій та незгоди з окремими пунктами договору або окремих його частин не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» поданою представницею - адвокаткою Рурою Наталією Вікторівною на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представниця АТ КБ «ПриватБанк» - адвокатка Рура Н.В. доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, шляхом направлення поштової кореспонденції на останню відому адресу реєстрації, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 107 ), заяв та клопотань не надходило, однак його неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку учасниці справи, яка з`явилася у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 квітня 2021 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Вказана Анкета-заява не містить відмітки, яку карту отримав відповідач, розмір кредитного ліміту, процентів за користування кредитом, а також розмір та випадки застосування штрафів і пені.

Як встановлено з виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 , відповідач протягом 2021-2024 років неодноразово вчиняв транзакції за кредитною карткою.

Отже, позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на передбачених договором умовах та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте, відповідач належним чином умови укладеного кредитного договору щодо вчасного і у повному розмірі погашення кредитних коштів не виконував.

За розрахунком банку станом на 07 липня 2024 року відповідач має заборгованість у загальній сумі 123 641,15 грн, з яких 99 995,09 грн - заборгованість за кредитом, 23 646,06 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків суд першої інстанції виходив з недоведеності належними та допустимими доказами позовних вимог у цій частині, оскільки у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаній сторонами, процентна ставка зазначена по різним картковим продуктам, які випускає банк, однак не зазначено яку саме картку видано відповідачу.

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі.

Згідно з частинами першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У цьому випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ КБ «ПриватБанк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Так, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив, що між позивачем та відповідачем було підписано Кредитний договір б/н від 19 квітня 2021 року про надання кредитних коштів у розмірі кредитного ліміту.

В подальшому, 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та ознайомився з наступними умовами кредитування. Розмір кредитного ліміту не перевищує: 200 000 грн для картки «Універсальна», 200 000 грн для картки «Універсальна Gold» строком на 12 місяців з можливістю пролонгації, зі сплатою відсотків : 42% річних для картки «Універсальна», 40,8% для картки «Універсальна Gold». Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 84% річних для картки «Універсальна», 81,6% для картки «Універсальна Gold»

Таким чином, сторони погодили тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, фіксована, змінюваної ставки немає, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення та/або невиконання зобов`язань за договором.

Зміст укладеного між сторонами кредитного договору спростовує висновки суду першої інстанції щодо не узгодження розміру відсоткової ставки між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції належним чином обставини справи не з`ясував, не звернув уваги на те, що сторони погодили істотні умови договору, зокрема, розмір процентної ставки, в зв`язку із чим суд дійшов помилкових висновків про відмову у стягненні заборгованості за відсотками.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та, у зв`язку з цим неправильне застосування норм матеріального права, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищенаведених мотивів, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог в оскаржуваній частині.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд, в зв`язку з ухваленням нового судового рішення, змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Ураховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, слід збільшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» судового збору за розгляд справи судом першої інстанції з 1 959,12 грн до 2 422,40 грн.

Крім того, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», з ОСОБА_1 на користь апелянта належить стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося, а тому, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядалося.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» подану представницею - адвокаткою Рурою Наталією Вікторівною - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги у цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за відсотками за кредитним договором б/н від 08 жовтня 2021 року у розмірі 23 646 (двадцять три тисячі шістсот сорок шість гривень) 06 коп.

Збільшити розмір стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судового збору за розгляд справи судом першої інстанції з 1959,12 грн до 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три гривні) 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2025 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова