РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/9953/25

Провадження № 2/293/650/2025

10 листопада 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.,

за участі секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи внаслідок вчинення кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

22.07.2025 заступник керівника Житомирської окружної прокуратури подав до Богунського районного суду м. Житомира позовну заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 7707,06 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.10.2022 близько 17 години у будинку належному потерпілому ОСОБА_2 , який розташований за адресою: Бобровський дачний масив № НОМЕР_1 , кооператив «Зелений Бережок», ділянка № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , Тетерівська ОТГ, Житомирського району між ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт через те, що потерпілий намагався вигнати обвинуваченого з названого будинку, у зв`язку з чим обвинувачений вирішив вбити ОСОБА_2 .

З метою вбивства потерпілого, ОСОБА_1 цього ж дня о 17 годині 30 хвилин взяв попередньо схований, незаконно придбаний бойовий припас - гранату Ф-1, яку привів у бойову готовність, а саме від`єднав від гранати чеку з кільцем та тримаючи її спусковий важіль в долоні правої руки направився до кімнати на першому поверсі, де на ліжку сидів потерпілий. Підійшовши до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з метою позбавлення життя себе та потерпілого, розгорнув долоню та вивільнив спусковий важіль гранати. Внаслідок цих дій граната випала з руки обвинуваченого на стіл за яким сидів потерпілий. У цей момент ОСОБА_2 , побачивши на столі приведену у бойову готовність гранату, не розгубився та відкинув її в коридор, після чого відбувся вибух.

Внаслідок вибуху гранати потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді мінно-вибухової травми, наскрізної рваної рани верхньої губи з пошкодженням верхньої щелепи, сліпої рани підборіддя ліворуч з наявністю сторонніх тіл, рани грудної клітини та передньої черевної стінки праворуч, рани лівої гомілки з пошкодженням великогомілкової кістки лівої стопи та наявністю стороннього тіла, які не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 виконав всі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_2 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки після вибуху гранати потерпілий залишився живим.

З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілого ОСОБА_2 госпіталізовано до відділення травматології КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради, де він знаходився на стаціонарному лікуванні з 29.10.2022 по 02.11.2022, де вартість лікування склала 7 707, 06 грн.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 14.02.2023 у справі №278/3886/22, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, 70, 72 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження не заявлявся, в добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані.

В зв`язку з цим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 7 707,06 грн. відшкодування витрат витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

ІІ. Процедура та позиції сторін

22.07.2025 звернувся з даним позовом до Богунського районного суду м.Житомира.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області за запитом судді Перекурки І.Г. від 05.08.2025, які надійшли до суду 06.08.2025, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.09.2013 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

07.08.2025 Богунський районного суд м.Житомира постановив ухвалу про передачу справи за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області.

05.09.2025 вказана справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Проценко Л.Й.

Ухвалою від 10.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 10:00 год. 09.10.2025 (а.с.36).

12.09.2025 Національна служба здоров`я України в особі представника Тарасенко М.С., яка діє на підставі довіреності в порядку передоручення від 18.02.2025, через систему «Електронний суд», звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника служби. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.40-47).

Конверт з позовними матеріалами надісланий на адресу відповідача повернувся до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48).

09.10.2025 ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання розгляд справи відкладено (а.с.51).

10.11.2025 прокурор Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури Овсієнко Т.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи без участі прокурора. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.55-56).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив. Про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, поштовий конверт, повернувся до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.48).

Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, оскільки днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі «Вячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

В порядку ст.178 ЦПК України відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено наступні обставини справи.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області по справі №278/3886/22 від 14.02.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (місяців) (а.с.8-10).

Вироком суду встановлено, що 29.10.2022 близько 17 години у будинку належному потерпілому ОСОБА_2 , який розташований за адресою: Бобровський дачний масив № НОМЕР_1 , кооператив «Зелений Бережок», ділянка № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , Тетерівська ОТГ, Житомирського району між ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт через те, що потерпілий намагався вигнати обвинуваченого з названого будинку, у зв`язку з чим обвинувачений вирішив вбити ОСОБА_2 .

З метою вбивства потерпілого, ОСОБА_1 цього ж дня о 17 годині 30 хвилин взяв попередньо схований, незаконно придбаний бойовий припас - гранату Ф-1, яку привів у бойову готовність, а саме від`єднав від гранати чеку з кільцем та тримаючи її спусковий важіль в долоні правої руки направився до кімнати на першому поверсі, де на ліжку сидів потерпілий. Підійшовши до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , з метою позбавлення життя себе та потерпілого, розгорнув долоню та вивільнив спусковий важіль гранати. Внаслідок цих дій граната випала з руки обвинуваченого на стіл за яким сидів потерпілий. У цей момент ОСОБА_2 , побачивши на столі приведену у бойову готовність гранату, не розгубився та відкинув її в коридор, після чого відбувся вибух.

Внаслідок вибуху гранати потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді мінно-вибухової травми, наскрізної рваної рани верхньої губи з пошкодженням верхньої щелепи, сліпої рани підборіддя ліворуч з наявністю сторонніх тіл, рани грудної клітини та передньої черевної стінки праворуч, рани лівої гомілки з пошкодженням великогомілкової кістки лівої стопи та наявністю стороннього тіла, які не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_1 виконав всі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_2 , однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки після вибуху гранати потерпілий залишився живим.

Згідно повідомлення Комунального підприємства «Лікарня №1» Житомирської міської ради від 04.06.2025 №2066 ОСОБА_2 знаходився на лікуванні з 29.10.2022 по 02.11.2022 ( 4 повних днів) у відділенні травматології та ортопедії КП «Лікарні №1» ЖМР. Вартість лікування 7360,64 грн, вартість медикаментів 410,32 грн., всього витрачено 7707,06 грн. Джерело витрат кошти Національної служби здоров`я України в сумі 7707,06 грн.(а.с.13-14).

Висновком експерта №2006 від 28.11.2022 підтверджено, що отримані ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді: мінно-вибухової травми; наскрізної рваної рани верхньої губи з пошкодженням верхньої щелепи; сліпа рана підборіддя ліворуч з наявністю сторонніх тіл; рана грудної клітки та передньої черевної стінки праворуч; рана лівої гомілки з пошкодженням великогомілкової кістки лівої стопи та наявністю стороннього тіла відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я, виникли в результаті дій вибухового предмету, за обставин та терміни, що вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи (а.с.15-16).

Житомирська окружна прокуратура звернулась до Національної служби здоров`я України (НСЗУ) з повідомленням №51-85-4926 Вих-25 від 04.07.2025 про необхідність вжиття заходів про стягнення з відповідача витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_2 в розмірі 7 707,06 грн. (а.с.17-18).

З повідомлення Національної служби здоров`я України (НСЗУ) №30112/2-16-25 від 15.07.2025 вбачається, що НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури для відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. На даний час в НСЗУ відсутня інформація про відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_2 (а.с. 23-24).

Пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі - Закон), передбачено, що однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.

Так, у 2022 році між НСЗУ та КНП укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1814-Е122-Р000 від 14.02.2022 та №3329-Е722-Р000 від 12.07.2022.

У пункті 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №410, передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.

На підставі цих договорів послуги КНП пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачуються НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, згідно Положення про національну службу здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 №1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину (а.с.23-24).

ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню, висновки та мотиви суду

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми матеріального права, обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Таким чином, законодавець відмежовує поняття витрат на лікування потерпілого від злочину та інституту шкоди, відповідальність за заподіяння якої не завжди покладається на винну особу.

Згідно з Постановою Пленуму ВСУ від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених Постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я».

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я» на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день проводиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Таким чином, з наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Виходячи з наведеного, прокурором доведено підстави звернення до суду з даним позовом.

Матеріалами справи підтверджено, що злочинними діями ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 заподіяні тілесні ушкодження, внаслідок чого останній перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради з 29.10.2022 по 02.11.2022 і закладом охорони здоров`я понесено витрати на його лікування в розмірі 7707,06 грн.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень на користь держави.

Керуючись ст.13, 81,141, 263-265,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 7 707 (сім тисяч сімсот сім) гривень 06 копійок на рахунок: UA0026011; , отримувач: ГУК у м.Києві/ Шевченківський район/24060300, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін у справі:

Позивач:

Житомирська окружна прокуратура, адреса місцезнаходження: вул.Леха Качинського, 2, м.Житомир.

в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, адреса місцезнаходження: просп. Степана Бандери, 19, м. Київ, 04073, .

Відповідач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний рішення виготовлено 10.11.2025

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО