ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8029/25 Справа № 175/4550/25 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляла самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Дніпро справу, що виникла з сімейних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Озерянська Ж.М.

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У квітні 2025року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом проти ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення навчання чи досягнення сином 23 річного віку.

Існування таких вимог позивачка пов`язувала із тим, що 17 грудня 2003року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 05 грудня 2012року рішенням суду шлюб укладений сторонами було розірвано.

Вказувала, що на даний час ОСОБА_3 є студентом 1 курсу Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, термін закінчення навчання 30 червня 2028року.

Посилаючись на обов`язок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, і на те, що батько має можливість надавати матеріальну допомогу сину, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, а син потребує матеріальної допомоги є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи стягнення з 10 квітня 2025року і до 30 червня 2028року (за умови продовження навчання). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов виходив з того, що зазначені в позовній заяві обставини свідчать про наявність правових підстав для стягнення аліментів з батька, який може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сина на час його навчання.

Водночас визначаючи частковий розмір аліментів, суд врахував матеріальне становище ОСОБА_2 , його постійний дохід, заразом виснував, що суд також враховує можливість повнолітнього сина одержувати матеріальну допомогу від матері, а також можливість працевлаштування повнолітнього сина у зв`язку з його навчанням у дистанційному форматі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

24 червня 2025року ОСОБА_1 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025року.

В апеляційній скарзі заявниця не погодилася з висновками суду та висловила вимогу про зміну рішення та задоволення позову повністю.

Незаконність та необґрунтованість рішення суду на думку заявниці полягає у тому, що суд при визначенні розміру аліментів не врахував, що дохід відповідача, який з грудня 2024року по травень 2025року складає 235 790,23грн, вдвічі більший за її доходи за аналогічний період.

Також заявниця звертала увагу суду на те, що суд безпідставно послався при визначенні розміру аліментів на те, що ОСОБА_3 , навчаючись у дистанційному форматі, має змогу працевлаштуватися.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подали.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

27 червня 2025року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду витребувано з Дніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу; та 11 вересня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2025року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025року.

07 жовтня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про отримання документів в Електронному суді.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Учасники справи у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами

Батьками повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 /а.с.12/.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 листопада 2012року та до його повноліття /а.с.17/.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечується жодною зі сторін у справі та підтверджується відміткою місця проживання ОСОБА_1 у паспорті та витягом з Реєстру територіальної громади про місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.7-10, 15/.

Згідно довідки від 27 лютого 2025року № 375-88-105, виданої Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом 1 курсу денної форми навчання з використанням технологій дистанційного навчання в синхронному режимі гр. ДС-24-3 факультету психології та спеціальної освіти за рахунок коштів фізичної особи /а.с.19/.

Також договором від 15 серпня 2024року № БД-ДС-24-39 визначений період всього навчання з 01 вересня 2024року по 30 червня 2028року /а.с.18/.

Пунктом 5.2 вказаного договору встановлена загальна вартість навчання в розмірі 123 000,00грн, зокрема: за перший рік 27 000,00грн; за другий 30 000,00грн; третій та четвертий по 33 000,00грн за кожний рік відповідно.

Згідно наданих платіжних інструкцій, позивачкою сплачено за перший рік навчання дитини 27 000,00грн (посеместрово двома платежами по 13 500,00грн) /а.с.20, 21/.

ОСОБА_1 офіційно працює та проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , з грудня 2024року по травень 2025року отримала дохід у загальному розмірі 137 337,85грн, що підтверджується довідкою про доходи № 610 від 10 червня 2025року /а.с.57/.

ОСОБА_2 офіційно працює та проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , з грудня 2024року по травень 2025року отримав дохід у загальному розмірі 235 790,23грн, що підтверджується довідкою про доходи № 614 від 11 червня 2025року /а.с.89/.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що визначення розміру аліментів у 1/8 частці від заробітку (доходу) відповідача, відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, водночас, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Як правову підставу для задоволення позову суд першої інстанції виснував, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Та суд виснував, що у даній справі така сукупність умов дотримана, зокрема, син сторін є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково так як судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Визначальним для правильного вирішення даної справи є з`ясування питання про те, чи є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, та спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Тож, обов`язковими обставинами, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати сину таку матеріальну допомогу та існування потреби у сина в зв`язку з навчанням у матеріальній допомозі.

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У постанові від 16 лютого 2022року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання.

У зв`язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, але визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції не повністю встановив обставини, що мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 та з грудня 2024року по травень 2025року отримав дохід у загальному розмірі 235 790,23грн, що підтверджується довідкою про доходи № 614 від 11 червня 2025року.

На переконання апеляційного суду позивачкою надано докази на підтвердження спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем стабільного доходу.

При цьому апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції безпідставно врахував можливість працевлаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з його навчанням у дистанційному форматі.

Оцінюючи обставини справи в сукупності із нормами закону, якими вони врегульовані, апеляційний суд дійшов висновку, що стягнутий судом першої інстанції розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, є замалим, а відтак недостатнім для задоволення його потреб та вважає за необхідне збільшити цей розмір з 1/8 до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Такий розмір аліментів не порушуватиме суттєво прав платника аліментів.

Збільшуючи розмір аліментів з 1/8 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд апеляційної інстанції враховує законодавчо закріплений принцип рівності обов`язку обох батьків по утриманню своїх дітей.

Такий обсяг стягнення аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Також апеляційний суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, отримує стабільний заробіток, також підтверджені обставини щодо перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та дружини від іншого шлюбу. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині у визначеному розмірі щомісяця.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За наведених умов, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, зі збільшенням цього розміру з 1/8 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункти 1, 3 частини першої статті 376 ЦПК України).

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2025року змінити в частині визначеного розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмір з 1/8 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 листопада 2025року.

Судді: