Справа № 445/2701/25
провадження № 2/445/1429/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2025 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТзОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник ТзОВ «Споживчий центр» - Шабатин Н.А. через систему «Електронний суд» 16.10.2025 подала до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 09.12.2024-100000513 у розмірі 7 225 грн. 00 коп. та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.12.2024 між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 09.12.2024-100000513. Дата надання/видачі кредиту 09.12.2024. Позивач видав відповідачу кредит в сумі 2 500,00 гривень на строк 140 днів з дати надання, тобто до 27.04.2025, на цілі визначені у п. 3.2. кредитного договору. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4.1. Договору, кредитор надає позичальникові кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. ТзОВ "Споживчий центр" належним чином виконало свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на момент пред`явлення позову заборгованість за кредитним договором становить 7 225,00 грн. За таких обставин позивач просить стягнути із відповідача заборгованість у сумі 7 225,00 грн. та сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просила про розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив не подала, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

За вищевказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що 09.12.2024 між ТзОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) № 09.12.2024-100000513 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною кредитного договору, згідно з умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 2 500,00 грн. строком на 140 днів (дата повернення кредиту 27.04.2025), а він у свою чергу зобов`язувався повернути кошти із відсотками за користування.

Позичальником ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 09.12.2024-100000513 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальника - ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи.

Кредитодавець на виконання умов Кредитного договору № 09.12.2024-100000513 від 09.12.2024, свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу грошових коштів.

Відповідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором 09.12.2024-100000513 від 09.12.2024 заборгованість у відповідача становить 7 225,00 грн., що складає: 2 500,00 грн. - сума основного боргу; 2 975,00 - проценти; 125 комісія; 375- додаткова комісія; 1 250,00 грн. - неустойка.

Згідно ч. 1ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Окрім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимст.12цього Закону є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно з ч. 3 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір 09.12.2024-100000513 від 09.12.2024 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит у визначений договором строк не повернув.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги ТзОВ "Споживчий Центр" про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7 225,00 грн., що складає: 2 500,00 грн. - сума основного боргу; 2 975,00 - проценти; 125 комісія; 375- додаткова комісія; 1 250,00 грн. неустойка, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Правильність наданих товариством розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ. У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надав.

Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомлений з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 7 225,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263-265,268,273,280,282-289,354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ТзОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ) заборгованість за Кредитним договором № 09.12.2024-100000513 від 09.12.2024 у розмірі 7 225,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТзОВ «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ) суму сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідачки поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 12.11.2025 року.

Суддя М.В. Бакаїм