Провадження № 2-н/932/2678/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11 листопада 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надання послуг ЖКГ з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

На підставі положень ст. 160-168 ЦПК України суд дійшов висновку, що необхідно відмовити у задоволенні заяви.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У прохальній частині своєї заяви про видачу судового наказу стягувач просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.09.2022 року до 30.06.2025 року у розмірі 4958 грн 49 коп. При цьому на підтвердження виниклої суми заборгованості стягувач долучив до заяви копію особистого рахунку НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якої було нараховано суму за надані послуги у період з червня 2022 року до червня 2025 року із зазначенням підсумкового боргу у сумі 5988 грн 32 коп. Тобто, дослідивши заяву та долучені до неї на підтвердження наявної заборгованості документи, суд дійшов висновку, що сума, яку просить стягнути заявник з боржника фактично відрізняється від особистого рахунку, у зв`язку із чим у суду відсутня можливість встановити на підставі чого та яким шляхом стягувач визначив суму заборгованості як вона вказана у прохальній частині. Окрім цього, оскільки згаданий особистий рахунок відкритий на іншу особу ОСОБА_2 , у суду відсутня можливість пересвідчитись чи є власником нерухомості ОСОБА_2 за адресою за якою нарахована заборгованість, чи зареєстрована там така особа, тобто, яке відношення ОСОБА_2 має до вказаної квартири та чи підлягає заборгованість стягнення також і з такої особи у відповідній частці або у солідарному порядку.

Зважаючи на вищевказане, суд встановив, що наявна підстава для відмови у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , у зв`язку із імперативністю норми п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 165, 167 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «ЖИЛСЕРВІС-5» Дніпровської міської ради про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.09.2022 до 30.06.2025 з ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачу судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 21, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.М. Юдіна