Справа № 953/7553/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Максимовської Т.А.

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , , про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач, КП «Харківські теплові мережі», звернулось до суду з позовом, шляхом подання його в системі «Електронний суд», до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з останніх на свою користь суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022, за період з 01.12.2016 по 31.05.2025 у сумі 80761,03 грн; абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 1029 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 2533,65 грн, а також суму судового збору та судових витрат, пов`язаних з відправкою відповідачу позовної заяви з додатками та витрат на отримання витягу з реєстру прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків у м.Харкова. Відповідачі є споживачами послуг, що надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 , за якою відкритий обліковий рахунок № НОМЕР_1 . Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів утворилась заборгованість в загальному розмірі 84323,68 грн., з яких: заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022, за період з 01.12.2016 по 31.05.2025 у сумі 80761,03 грн; заборгованість з абонентської плати за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 1029 грн.; за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 2533,65 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, 21.08.2025 від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що останні вважають позов необґрунтованим з наступних підстав. До позовної заяви додано розрахунок заборгованості, який засвідчено підписом та печаткою особи, повноваження якої на це не підтверджені відповідною довіреністю, наказом, статутом, тощо. Позовна заява та інші документи засвідчені особою, повноваження якого не підтверджені довіреністю ( вказана довіреність не може підтверджувати повноваження представника, оскільки остання підписана керівником, повноваження якого не підтверджуються жодним документом, що долучений до заяви). З розрахунку, долученого до заяви неможливо зробити висновок із чого утворилась заборгованість, в зв`язку з якими зобов`язаннями та за який період. До позовної заяви не долучено витяг з ЄДРПОУ, інший документ, який підтверджує, що дана юридична особа на момент розгляду справи не є банкротом, зареєстровано за вищевказаною адресою та надає послуги. Крім того, у позовній заяві не обґрунтовано та не надано доказів того, що боржниками по вказаній нерухомості є саме відповідачі. Тобто, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачі є власниками вказаної нерухомості, у зв`язку з чим, стягнення заборгованості з останніх є незаконними, протиправними та необґрунтованими діями. Крім того, позивачем необґрунтовано законність та підстави нарахування на відповідача заборгованості, а саме: наявність договору між позивачем та відповідачем, погодження тарифу та повідомлення щодо змін розміру тарифу та інше. Не долучено до матеріалів справи й доказів того, що послуги надавались позивачем та реально споживались відповідачами. При нарахуванні сум до оплати, позивачем не враховано наявність пільг у відповідача, який є власником квартири та особового рахунку. Так, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, як учасник ліквідації та інвалід 2 групи, який відповідно має 50% знижку з плати за теплову енергію разом зі своєю дружиною. Вказані відомості неодноразово повідомлялись позивачу, що підтверджується фактом застосування таких пільг в минулому, починаючи з 2014 року. Також відповідачі у відзиві зазначили про незаконне залучення до справи неналежних відповідачів, які не є ані власниками квартири, ані споживачами теплової енергії. З вказаних підстав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили суд відмовити у задоволенні позову. Крім того, відповідачі просили застосувати строк позовної давності до позовних вимог.

Також, у поданому до суду 21.08.2025 року відповідачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , просили виключити зі складу відповідачів у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посилаючись на те, що власником квартири є ОСОБА_2 , якому належить 100% права власності. Особовий рахунок в КП «Харківські теплові мережі також відкрито на ім`я ОСОБА_2 . При цьому, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не є власниками квартири та на даний час проживають за іншою адресою, жодних договорів з позивачем не підписували та жодних зобов`язань на себе не приймали. Таким чино, відсутня матеріальна норма, згідно якої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають нести відповідальність перед позивачем.

29.10.2025 від представника позивача в системі «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі в яких зазначено, що Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Відсутність письмового договору щодо надання житлово- комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин, зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підстав закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Пропозиція щодо укладання договору з боку позивача була викладена у квитанціях, які щомісяця надсилаються споживачам. КП «Харківські теплові мережі» здійснює господарську діяльність у сфері надання послуги з теплопостачання споживачам м. Харкова, керуючись нормативно - правовими актами та затвердженими у встановленому порядку тарифами. Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. Підключення будинку АДРЕСА_2 підтверджується актами підключення/відключення, підписані виконавцем послуги та балансоутримувачем будинку КП «Жилкомсервіс». КП «Харківські теплові мережі» створене на підставі рішення 16 сесії Харківської міської ради 4го скликання №191/03 від 24.09.2003 і є власністю територіальної громади м. Харкова, управління якою здійснює Харківська міська рада. Згідно з рішенням №946 від 30.09.2003 Харківського міськвиконкому КП «Харківські теплові мережі» визначене виконавцем послуг у житловому фонді з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води у комунальної власності м. Харкова.

Відповідно до ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ЗУ «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», згідно постанови №466 від 30.03.2017 КП «Харківські теплові мережі» має безстрокові ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), на право провадження господарської діяльності з транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії.

Тарифи на послуги централізованого теплопостачання були визначені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 №11 71. В подальшому, з 1 січня 2019 року введені в дію нові тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі», встановлені Постановою НКРЕКП №1776 від 10.12.2018 р. «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі», яке є виконавцем цих послуг», які опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» №234 від 11 грудня 2018 р. Також, згідно з пунктом 2 частини третьої статті 4 Закону України «Про житловокомунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги визначені, зокрема, статтею 28 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні». Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.06.2018 № 130 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 753/32205) (надалі - Порядок № 130).

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІ Порядку № 130, виконавці комунальних послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) комунальних послуг і подають їх для встановлення тарифів органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

Згідно п.3 розділу ІІ Порядку № 130 виконавцями комунальних послуг, що надають послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір планованого тарифу, поданого до органу, повноваженого встановлювати тарифи, та його структура (плановані витрати за елементами, прибуток, податок на додану вартість); обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планованого економічно обґрунтованого арифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу із визначенням форми (способу) його зміни, відсотка зміни основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливно-мастильних матеріалів), визначення відсотка зміни тарифу тощо); обґрунтування необхідності встановлення тарифу (у випадку, якщо тариф встановлюється вперше); інша додаткова інформація, визначена виконавцем комунальних послуг (за необхідності); адреса, за якою приймаються зауваження і пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань (місцезнаходження виконавця комунальної послуги та органу, уповноваженого встановлювати тарифи), а також строк приймання таких зауважень і пропозицій.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Порядку № 130, інформація, зазначена у пунктах 3, 4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Виконавець комунальних послуг може обрати один із вищеперелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. За допомогою інших способів, передбачених в абзаці першому цього пункту, а також шляхом обов`язкового розміщення інформаційного повідомлення у платіжному документі, що застосовується для оплати спожитих послуг, виконавець комунальних послуг повідомляє споживачів про намір зміни тарифів (або встановлення нових тарифів) на комунальні послуги та обов`язково зазначає джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач. Виконавець комунальних послуг за власним бажанням може додатково також доводити до відома споживачів інформацію про намір зміни тарифів за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Згідно з п.п. 11 - 13 Порядку № 130, у разі відсутності пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань або вмотивованого їх відхилення виконавець комунальних послуг після закінчення встановленого строку приймання пропозицій/зауважень (наступного робочого дня після останнього дня приймання пропозицій/зауважень) письмово сповіщає про це орган, уповноважений встановлювати тарифи.

Процедура доведення до відома споживачів інформації вважається такою, що відбулася, незалежно від надходження до виконавця комунальних послуг/органу, уповноваженого встановлювати тарифи, протягом встановленого строку зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Контроль за дотриманням виконавцями комунальних послуг порядку доведення до відома споживачів інформації, передбаченої цим Порядком, здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи, відповідно до їх повноважень, визначених законом.

Споживачів проінформовано про тарифи на комунальні послуги шляхом розміщення відповідної інформації на сайті позивача, сайті Харківської міської ради, опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та в газетах регіонального значення, зокрема «Харьковские известия».

Також представник позивача зазначив, що згідно з Порядком надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373 з 1 жовтня 2019 року надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг проводиться у грошовій формі.

Із січня 2023 р. пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України.

Встановлено, що пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються у грошовій безготівковій або готівковій формі до грудня застосовується з 1 травня 2019 р., крім пунктів 1 і 3 цієї постанови та пунктів 3, 4, 6 змін, затверджених цією постановою, які застосовуються з 1 жовтня 2019 року.

Відповідно до Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі № 373,

затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17 квітня 2019 року, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 20 числа суму пільги виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

За заявою пільговика структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надає йому інформацію про розрахунок розміру пільги.

В пункті 1 зазначено, що Порядок визначає механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг на оплату житлових послуг.

Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються щомісяця у грошовій формі (готівковій або безготівковій), на придбання твердого палива і скрапленого газу - один раз на рік у грошовій готівковій формі.

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), або їх законні представники звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу за формою згідно з додатком (далі - заява), до якої додається у разі потреби довідка про наявність у житловому приміщенні пічного опалення та/або кухонного вогнища на твердому паливі: - до 30 листопада 2022 року включно -до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) за зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (або фактичним місцем проживання у разі перебування на обліку в Реєстрі за фактичним місцем проживання); - починаючи з 1 грудня 2022 року - до органів Пенсійного фонду України.

Заяви з необхідними документами та/або відомостями приймаються від заявників: структурними підрозділами з питань соціального захисту населення - до 30 листопада 2022 року в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний вебпортал електронних послуг (далі - Портал Дія); органами Пенсійного фонду України - починаючи з 1 грудня 2022 року, у тому числі у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, мобільний додаток Пенсійного фонду України, веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія).

Заяви з необхідними документами та/або відомостями також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військової адміністрації (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження структурному підрозділу з питань соціального захисту населення/ органу Пенсійного фонду України (далі - уповноважений орган). Заяви з необхідними документами та/або відомостями приймаються посадовими особами виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи. Заяви з необхідними документами та/або відомостями (після формування електронної справи) у паперовій формі передаються уповноваженому органу не рідше ніж раз на два тижні. У разі виникнення обставин, що впливають на надання пільг та їх розмір (зокрема, зміна складу членів сім`ї, на яких поширюються пільги; зміна категорії пільговика; зміна переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміна управителя, виконавця комунальних послуг (крім випадків, коли інформація про зміну надається виконавцем послуги), створення об`єднання), пільговик зобов`язаний подати протягом 30 календарних днів до уповноваженого органу нову заяву.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 373 виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ "Ощадбанк" на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору (далі - рахунок для виплати пільг). За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), але не пізніше 15 жовтня 2022 року, у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою. Отже КП "Харківські теплові мережі" є неналежним розпорядником інформації щодо надання пільги.

Щодо застосування строків позовної давності представник позивача зазначила, що строки позовної давності були зупинені з 02.04.2020р. по 03.09.2025р.

Враховуючи викладені обставини, представник позивача просила позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, відповідачі значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою КП «Харківські теплові мережі» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мацно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №440776602 від 25.08.2025 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 з 09.08.2004 є ОСОБА_2 .

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість відповідачів за період з 01.12.2016 по 31.05.2025 з постачання теплової енергії становить 80761, 03 грн., а заборгованість за послугу з постачання гарячої води 0 грн.

Згідно актів про підключення та відключення споживача до опалення, вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , обладнаний централізованим опаленням та кожного року позивач підключає та відключає будинок за наслідками опалювального періоду .

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, складеною по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по сплаті за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії за період з 01.07.22 по 31.05.25 року становить 1029 грн.

Відповідно до відомості про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, складеною за особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість по спліті за обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01 липня 2022 року по 31 травня 2025 року становить 2536,65 грн.

В розрахунках заборгованості зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачам послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачами оплати.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1182, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «ХТМ») та споживачами, які отримують такі послуги.

За визначеннями, які зазначені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 6ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг з централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

Статтями 610,612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що письмовий договір на постачання теплової енергії у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами не укладався, разом з тим відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою розташування квартири, відповідно до якого нараховується плата за послуги з теплопостачання, що надавалися позивачем будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до точки розподілу в межах балансової належності та відсутність відмови від отримання послуги у передбаченому законом порядку, свідчать про фактичне укладення договору між сторонами.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного суду України від 16.12.2015 (справа № 6-2023цс15), від 20.04.2016 (справа № 6-2951цс15), від 26.09.2018 (справа №750/12850/16-ц), від 18.03.2019 (справа № 210/5796/16-ц) та підтримана Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 25.07.2019 по справі № 916/2267/17.

Згідно ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУ споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.20 Правил плата за послуги з теплопостачання вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку або затверджених норм споживання на підставі платіжного документу.

Згідно за п.23, п.29 Правил перерахунок розміру плати за послуги з теплопостачання проводиться лише у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їх якості.

Відповідно до п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.11.2007 року за № 1320/14587 (набув чинності з 09.12.2007 року) встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, допускається відключення житлового будинку лише в цілому, можливість відключення окремої квартири виключена.

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4(далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року №169 було внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання послуг з постачання тепла.

Матеріали справи не містять також доказів звернення відповідачів до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення квартири за вказаною адресою від мережі теплопостачання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири за адресою: АДРЕСА_1 , свідчить про виконання послуг КП «Харківські теплові мережі».

Позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач ОСОБА_2 , незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від вказаної мережі не є підставою для звільнення від оплати за послуги з теплопостачання.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах № 6-1192цс15, № 6-1706цс15 та від 19.08.2019 у справі № 226/1437/16-ц.

Відповідно до п.4 та п.5 ст.319 ЦК України власність зобов`язує, орієнтуючи власника на те, що кожен з них не лише має суб`єктивні права, але й несе відповідальність перед громадою та суспільством за належне використання цих прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян.

Згідно заст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 383 ЦК України також зазначено, що власник житла повинен використовувати належне йому майно (квартиру, будинок) за цільовим призначенням, тобто для проживання, забезпечувати його схоронність, утримувати у належному санітарному та технічному стані, утримуватись від руйнування або псування , підвищувати благоустрій житла та ін. Ремонт та інші зміни власник має право проводити, якщо вони не призведуть до порушень або обмежень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку.

Отже, саме відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний підтримувати систему централізованого опалення в квартирі у належному стані.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зіст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Тому позивач мав право проводити нарахування, навіть, за умови фактичного неотримання відповідачами послуг з теплопостачання при самовільному відключенні від мереж центрального теплопостачання, тобто в разі неотримання послуги споживачем з його вини.

Згідно заст.625 ЦК Українита п.20 Правил, положення яких носять обов`язковий характер і застосовуються незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2ст. 625 ЦК України.

Вказана позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як зазначено вище згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме мацно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №440776602 від 25.08.2025 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Тобто, у відповідності п.6 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" саме ОСОБА_2 , як власник квартири за вказаною адресою єіндивідувальним споживачем комунальних послуг, які надає КП "Харківські теплові мережі".

В ухвалі ВССУ від 20 листопада 2013 року по справі №6-29503 св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні,у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (стаття156ЖК України).

Дійсно, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 також зареєстровані за вищевказаною адресою. Разом з тим вони не є власниками (співвласниками) даної квартири, доказів які б підтверджували умови користування належним відповідачу ОСОБА_2 нерухомим майном за зазначеною адресою до суду сторонами не надано, а отже відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за за надані позивачем комунальні послуни.

Факт реєстрації її у квартирі не є безумовною підставою для покладення на них обов`язку сплати за комунальні послуги перед постачальником послуг за наявності власника майна.

Щодо застосування строків позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022, - за період з 01.12.2016 по 31.05.2025 у сумі 80761,03 грн; абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 1029 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 2533,65 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 3ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п. 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями257,258,362,559,681,728,786,1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 01 квітня 2020 року та діяв до 30.06.2023 року.

Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, в якому пунктом 19 визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Таким чином наявні підстави для стягнення заборгованості в межах позовної давності за період з 12.03.2017 року, оскільки строк позовної давності за зазначений період продовжений Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм та період дії воєнного стану», який вже був чинним на момент скасування Закону України 540-IX від 30 березня 2020 року Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусомSARS-CoV-2» .

Окрім того, відповідно до п.19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

У зв`язку з викладеним, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину та воєнного стану в Україні.

Враховуючи, що КП «Харківські теплові мережі» звернулось з вказаним позовом 22.07.2025 року,тобто підчас дії воєнного стану в Україні, з урахуванням пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в межах позовної давності позивач має право на стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг, обов`язок сплати якої настав з березня 2017 року.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022 - за період з березня 2017 по 31.05.2025 у сумі 76464,53 грн; абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 1029 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 2533,65 грн.

Щодо доводів про наявності у відповідача ОСОБА_2 пільг.

Як зазначено вище, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС в зв`язку з чим є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році ( категорії 1) серії НОМЕР_2 .

З 13.07.2005 зареєстрованрий в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира перебуває у приватній власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2004, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А. за реєстровим №2-1034.

Відповідно до п.11 ст.20 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасник ліквідаціїаварії наЧорнобильскій АЕС має право на гарантовані державою компенсації та пільги - 50-процентну знижку плати за користування житлом (квартирної плати, плати за управління багатоквартирними будинками), комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія, водопостачання, водовідведення та інші послуги) у межах середніх норм споживання, передбачених законом, телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв`язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом.

З досліджених судом розрахунків заборгованості вбачається, що по 04.2019 року нараховувалась пільга за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за особовим рахунком НОМЕР_1 .

З 01.10.2019 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, який визначає механізм надання громадянам у грошовій формі пільг на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.Дія цього Порядку поширюється на осіб, які мають право на пільги згідно із Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Заяви з необхідними документами та/або відомостями для отримання пільги приймаються від заявників структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, органами Пенсійного фонду України.

Отже, до квітня 2019 року відповідачам пільга враховувалась безпосередньо надавачем послуги - позивачем у справі, з травня по жовтень 2019 року нарахувань по вказаному особовому рахунку за послугу з постачання теплової енергії позивачем не здійснювалось, а з 01.10.2019 року відбулась монетизація пільг, а тому із заявою про отримання грошової пільги відповідач ОСОБА_2 повинен був звертатись до відповідного органу соціального захисту чи до органів пенсійного фонду у відповідному Порядку.

Разом з тим, доказів в підтвердження звернення до відповідного органу соціального захисту чи до органів пенсійного фонду з 01.10.2019 із заявою про отримання відповідної грошової пільги ОСОБА_2 в ході судового розгляду не надав.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людиниіосновоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за спожиті комунальні послуги, суд не вбачає підстав для стягнення з них судових витрат зі сплати судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, оскільки відповідач ОСОБА_2 відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом другої групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , суд також не стягує з нього на користь позивача понесених судових витрат.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 89, 258, 263, 264, 265, 268 ЦПК України , суд -, -

вирішив:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, інд. АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ( , м. Харків вул. Мефодіївська,11) заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води до 01.01.2022 - за період березня 2017 року по 31.05.2025 у сумі 76464,53 грн; абонентську плату за індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 1029 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.05.2025 у розмірі 2533,65 грн.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, інд. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомо, інд. АДРЕСА_3 ), - відмовити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Бородіна