У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Топоровського М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року до Подільського районного суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова О.О. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2015 №758/13652/14-ц (суддя Неганова Н.В.) про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 1 503 670 доларів США, що еквіваленто станом на 21.05.2015 - 31 291 372 гривні 70 копійок. За вищевказаним виконавчим документом боржником є - громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . Приватний виконавць 26.08.2021 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 26.08.2021 НОМЕР_3 у розмірі 150367,00 доларів США, а також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 26.08.2021 НОМЕР_3 у розмірі 332,00 гривень. Сума стягнення за виконавчим документом складає 1 503 670 доларів США. Копії постанов від 26.08.2021 № НОМЕР_2 надіслано сторонам виконавчого провадження АТ «Укрпоштою» рекомендованим поштовим відправленням, у тому числі боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 3329. ОСОБА_1 з моменту відкриття виконавчого провадження (26.08.2021) по 21.10.2025 не виконав вимоги пункту 5 постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 та не подав декларацію про доходи та майно боржника, тим самим умисно ухиляється від виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2015 №758/13652/14-ц. З метою забезпечення виконання рішення суду приватний виконавець 26.08.2021 виніс постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, цінні папери, акції, майнові права, частки у статутних фондах господарських товариств, грошові кошти, що належать боржнику - ОСОБА_1 , копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ за боржником зареєстровані транспортні засоби - відсутні. Згідно інформації з Державної податкової служби України боржником відкрито рахунки у банківських установах, а саме: АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», код банку 322904, та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», код банку 322001. 26.08.2021 приватний виконавць виніс постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на рахунки, що відкриті боржником у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», код банку 322904, та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», код банку 322001. 07.10.2021 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на рахунки, що відкриті боржником у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код банку 305299. 07.11.2022 приватний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника в банківських установах, що є учасниками обміну, а саме: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД», Акціонерне товариство «Банк Альянс», Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», Акціонерне товариство «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», Акціонерне товариство «ОКСІ банк», Акціонерне товариство «БАНК АВАНГАРД», Акціонерне товариство «Ідея Банк», Акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Львів», Акціонерне товариство «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», Акціонерне товариство «ТАСкомбанк». 07.11.2022 приватний виконавць на адресу боржника 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 8, кв.48 надіслав вимогу від 07.11.2022 № 7522, якою зобов`язав боржника надати приватному виконавцю інформацію щодо доходів, рахунків та подати декларацію про доходи боржника. Станом на 24.10.2025 боржник вимоги приватного виконавця не виконав, не надав приватному виконавцю інформацію щодо наявності будь - якого майна, що належить боржнику та не подав декларацію про доходи. Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно, на яке можливо б було звернути стягнення задля виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2015 №758/13652/14-ц. Приватним виконавцем Шарковим О.О. на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованими поштовими відправленнями надіслано виклики фізичної особи боржника від 16.12.2021 № 884, від 22.12.2021 № 8843, від 07.11.2022 № 7521, від 09.05.2023 № 1689, від 11.08.2025 № 9586 про необхідність явки боржника на надання пояснень щодо не сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Однак, ОСОБА_1 не з`явився до офісу приватного виконавця, про причини неявки приватного виконавця не повідомив. Боржник фактично ігнорує законні вимоги приватного виконавця та ухиляється від виконання рішення суду. Більш того, викликами приватного виконавця боржника повідомлено, що у разі неявки у вказану дату та час, у відповідності до вимог чинного законодавства, буде підготовлено та подано подання до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Вказує, що з дати набрання законної сили рішення суду та станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання не вчинив, що вказує на ухилення від виконання рішення суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2025 року головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03 листопада 2025 року прийнято до розгляду подання та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Приватний виконавець у судове засідання не з`явився, просив подання приватного виконавця розглянути без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 17.07.2015 №758/13652/14-ц (суддя Неганова Н.В.) про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 1 503 670 доларів США, що еквівалентно станом на 21.05.2015 - 31 291 372 гривні 70 копійок.

26.08.2021 приватним виконавцем Шарковим О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження АТ «Укрпоштою» рекомендованим поштовим відправленням, у тому числі боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень № 3329.

З метою забезпечення виконання рішення суду приватний виконавець 26.08.2021 виніс постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, цінні папери, акції, майнові права, частки у статутних фондах господарських товариств, грошові кошти, що належать боржнику - ОСОБА_1 .

Крім цього, 26.08.2021 приватним виконавцем Шарковим О.О. винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3.

07.10.2021 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3, якою накладено арешт на рахунки, що відкриті боржником у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», код банку 305299.

07.11.2022 винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження НОМЕР_3, в банківських установах, що є учасниками обміну, а саме: Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД», Акціонерне товариство «Банк Альянс», Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», Акціонерне товариство «ОТП БАНК», Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», Акціонерне товариство «АГРОПРОСПЕРІС БАНК», Акціонерне товариство «ОКСІ банк», Акціонерне товариство «БАНК АВАНГАРД», Акціонерне товариство «Ідея Банк», Акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Львів», Акціонерне товариство «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк Восток», Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк», Акціонерне товариство «ТАСкомбанк».

07.11.2022 приватним виконавцем на адресу боржника 04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 8, кв.48 надіслано вимогу від 07.11.2022, якою зобов`язано боржника надати приватному виконавцю інформацію щодо доходів, рахунків та подати декларацію про доходи боржника.

Згідно відповіді на запит №282066339 від 22.07.2025 до Державної податкової служби України, інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня.

Також, приватним виконавцем Шарковим О.О. на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , рекомендованими поштовими відправленнями надіслано виклики приватного виконавця від 16.12.2021, від 07.11.2022, від 09.05.2023, від 11.08.2025 про необхідність явки ОСОБА_1 до виконавця за адресою: 04053, м. Київ, провулок Бехтерівський, 4-Б, офіс 2, та надання пояснень з приводу невиконання вказаного виконавчого документа, надання підтверджуючих документів про сплату заборгованості, надання пояснень щодо майна, коштів, майнових прав боржника. Роз`яснено боржнику, що за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно актів приватного виконавця від 22.12.2021, 17.11.2022, 19.05.2023, 21.08.2025, ОСОБА_1 не з`явився до офісу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Шаркова О.О. за адресою: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 40-У, офіс 502, каб. 1, про причини неявки приватного виконавця не було повідомлено.

Згідно з ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4. ст. 441 ЦПК України).

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За позицією Конституційного Суду України, висловленою у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення)) судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України (абзац 15 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 п. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого ст. 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, ст. 129-1, ч. 2 якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку із неоплаченими боргами, Європейський Суд у рішенні від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia) зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. пункт 49 цього рішення).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п.8 ст.19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Частинами 1-4 ст.441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У відповідності до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року № 331/8536/17 виклав правову позицію про те, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.441 ЦПК України.

Таким чином положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, проте такий захід застосовується не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суд повинен з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. З огляду на це, обов`язок доказування ухилення від виконання рішення покладено саме на виконавця.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 травня 2025, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 1 503 670 доларів США, що еквівалентно станом на 21.05.2015 року - 31 291 372 гривні 70 копійок.

Однак, з аналізу наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов до висновку, що приватним виконавцем не вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішень суду, адже підтверджень щодо здійснення запитів для визначення та перевірки майнового стану боржника, інших виконавчих дій, про які зазначає приватний виконавець до вказаного подання не додано.

Крім того, не надано приватним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

При цьому, підтвердження про отримані від Державної прикордонної служби України відомості щодо фактів перетину кордону боржником ОСОБА_1 в матеріалах подання також відсутні, як і відсутні відомості щодо наявності в останнього документів, які дають право виїзду закордон (закордонний паспорт).

За таких обставин, приватний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника в його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З урахуванням викладеного, та того, що обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними/приватними виконавцями всіх інших можливих заходів, а також тієї обставини, що виконавцем належним чином не обґрунтовано наявність фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань, суд дійшов висновку, що подання є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 33 Конституції України, ст. ст. 18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст. ст. 259-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвалу складено 04.11.2025.

Суддя Л.Д. Будзан