Справа № 946/3705/25
Провадження № 2/946/2861/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Бортейчука Ю.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,
У травні 2025 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди.
Позовну заяву мотивував тим, що 24.07.2024 року о 15 годині 26 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Шевроле» держномер НОМЕР_1 на вулиці Миколаївська дорога в місті Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN» держномер НОМЕР_2 та автомобілем марки «HYUNDAI» держномер НОМЕР_3 .
В результаті ДТП транспортний засіб «HYUNDAI» держномер НОМЕР_3 отримало механічні пошкодження, а власник ОСОБА_2 понесла матеріальні збитки.
Відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 24 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124КУпАП.
Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 58 102 гривень 32 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування Факт зазначеної виплати підтверджується Платіжним наказом, та платіжним дорученням.
Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило Аварійного комісара, вартість послуг якого складають 2 450 грн 00 коп. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі рахунку-фактури. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням.
У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та розмір шкоди у розмірі 60 552,32 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі: 3 028,00 грн.
Представником позивача подавалась заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно зі ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що 24.07.2024 року о 15 годині 26 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Шевроле» держномер НОМЕР_1 на вулиці Миколаївська дорога в місті Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN» держномер НОМЕР_2 та автомобілем марки «HYUNDAI» держномер НОМЕР_3 .
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 24 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124КУпАП. Постанова суду набрала чинності 05.11.2024 року (а.с.4)
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, завдання шкоди власнику автомобілю «HYUNDAI», держномер НОМЕР_3 , з вини відповідача ОСОБА_1 , у вчиненні вказаного ДТП доведено та доказуванню не підлягає у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України.
На момент ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У зв`язку з настанням вищевказаної події ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування, звернулася до МТСБУ із відповідною заявою про виплату сум відшкодування.(а.с.10)
Положенням п.40.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст.41 Закону. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи - є залучення відповідного експерта для встановлення розміру відшкодування. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди завданої особою винною у ДТП. Згідно п.41.4 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата.
Крім того, МТСБУ було сплачено послуги аваркома (експерта) по справі № 105799, згідно рах. № 105799 від 06.08.2024 року, т.з. НОМЕР_3 , у розмірі 2 450,00 грн., що вбачається з платіжної інструкції № 940026 від 02.10.2024 року.(а.с.14)
Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
ОСОБА_1 не надав суду докази наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що МТСБУ правомірно відшкодувало майнову шкоду ОСОБА_2 завдану пошкодженням належному їй автомобілю «HYUNDAI», держномер НОМЕР_4 , в сумі 58 102,32 грн., водієм ОСОБА_1 внаслідок вчинення ним ДТП.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.
Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Встановивши, що внаслідок здійснення компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП ОСОБА_2 (власнику транспортного засобу автомобіля марки «HYUNDAI», держномер НОМЕР_4 ), позивач набув право у порядку регресу.
Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та на користь МТСБУ підлягає стягненню з відповідача сума завданої майнової шкоди у розмірі 60 552,32 грн.
Судові витрати у справі, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 22,38,40 Закону України від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 81, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 280, 354 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю.Ю.Бортейчук