629/4112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Масло С.П.

за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Близнюки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить визнати зазначену у позові інформацію недостовірною та такою, що порушує його права на повагу до його гідності, честі та недоторканості ділової репутації, зобов`язати відповідача спростувати поширену відносно позивача недостовірну інформацію, стягнути з відповідача 50000 грн. моральної шкоди.

Від позивача надійшли три клопотання про визнання явки відповідача обов`язковою, два клопотання від 10.10.2025 та одне від 25.10.2025. В обґрунтування клопотань зазначив, що у нього є питання до відповідача по цій та іншим справам, а його представник не зможе відповісти на питання, які, як вважає позивач, мають суттєве значення для вирішення справи по суті. Крім того, відповідач є стороною по справі та відповідає за неправомірні дії, що спричинили моральну шкоду.

Від представника відповідача надійшло клопотання про визнання цивільного позову ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та стягнення з нього штрафу. В обґрунтування клопотання зазначає, що позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами позивачем, оскільки є завідомо безпідставним та який має очевидно штучний характер. Позов поданий не з метою захисту честі, гідності та ділової репутації, а всупереч легітимній меті, з метою тиску на суддю голову Лозівського міськрайонного суду Ткаченко О.А.

Також від позивача, після надходження від представника відповідача клопотання про визнання цивільного позову ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та стягнення з нього штрафу, надійшло клопотання про визнання цивільного позову на даному етапі законним та обґрунтованим, а дії відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 , як зловживання з їх боку своїми процесуальними правами та накладення на них штрафів.

До суду також надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 , згідно якого він просить залучити у якості співвідповідачів Державну казначейську службу України, Лозівський міськрайонний суд Харківської області в особі голови суду Ткаченка О.А., ОСОБА_4 , крім того позивач просить залучити у якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Вищу Раду правосуддя, Головне Управління національної поліції в Харківській області в особі слідчого управління, Територіальне Управління Державного Бюро Розслідувань, Харківську обласну прокуратуру.

Позивач ОСОБА_1 у підготовчому судовому засіданні свої клопотання підтримав та просив їх задовольнити, заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні проти клопотань позивача заперечував, просив задовольнити подане ним клопотання.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника відповідача, дослідивши доводи клопотань та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Щодо визнання обов`язковою явки відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача є адвокат Науменко В.В.

Отже, відповідач скористався своїм правом мати представника в особі адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно п. 3 ч. 2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, зважаючи на викладені вище норми чинного законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача, оскільки суд на підставі поданих сторонами доказів спроможний самостійно з`ясувати наявність чи відсутність порушеного права позивача. Крім того, в судовому засіданні приймає участь представник відповідача, повноваження якого не обмежені. Протилежного суду не доведено.

Таким чином, клопотання позивача є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Щодо клопотань представника відповідача та позивача про визнання зловживанням процесуальними правами протилежної сторони та стягнення з цієї протилежної сторони штрафів.

Положеннями ч. 2 ст. 44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 44 ЦПК України у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Цивільного процесуального кодексу України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 06.09.2018, справа №552/2378/17).

Зловживання процесуальними правами - це цивільне процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників цивільного процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників цивільного процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку цивільного судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою взагалі перешкоджання розгляду справи.

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони відповідних правовідносин. Такі висновки наведені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2019 у справі №337/474/14.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Європейський суд з прав людини застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо.

Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15 вересня 2009 року), про зловживання правом у розумінні п.3 ст. 35 Конвенції, мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до Суду, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ.

У даному конкретному випадку позивач звернувся з позовом до суду, вважаючи, що відповідач порушив його права, відповідач через свого представника скористався своїм процесуальним правом на подачу клопотання в порядку ст. 44 ЦПК України.

Вказані процесуальні дії як позивача так і відповідача не є умисними діями, спрямованими на порушення порядку цивільного судочинства.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та реалізовувати свої процесуальні права, в тому числі заявляти клопотання, оцінку яким надає суд під час їх вирішення. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Суд вважає за неприпустиме надавати на цій стадії судового розгляду будь-які оцінки щодо поданих сторонами доказів та утримується від передчасних висновків щодо обґрунтованості позову та його правових підстав, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, їх належність, допустимість, достовірність оцінюється як кожний окремо, так і їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймаючи рішення на відповідній стадії цивільного процесу.

З урахуванням вищевикладеного, будь-яких зловживань процесуальними правами як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача та його представника судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд висновує про відсутність підстав для вжиття до позивача, відповідача та його представника заходів примусу за зловживання процесуальними правами, оскільки судом не встановлено зловживання останніми своїми процесуальними правами.

Таким чином в задоволенні клопотань представника відповідача та позивача про визнання зловживанням процесуальними правами протилежної сторони та стягнення з цієї протилежної сторони штрафів слід відмовити, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Щодо залучення співвідповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача ОСОБА_1 доцільно частково задовольнити та залучити до участі у справі як співвідповідачів Державну казначейську службу України, Лозівський міськрайонний суд Харківської області в особі голови суду Ткаченка О.А., щодо залучення у якості співвідповідача судді ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання в цій частині, оскільки з позовних вимог не вбачається, що вказана особа повинна відповідати за пред`явленими позивачем вимогами, а залучення вказаної особи не сприятиме дотриманню завдань та засад цивільного судочинства, своєчасного розгляду і вирішенню цивільної справи.

Щодо залучення у якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 53 ЦПК України, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Дослідивши доводи клопотання про залучення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Вищу Раду правосуддя, Головне Управління національної поліції в Харківській області в особі слідчого управління, Територіальне Управління Державного Бюро Розслідувань, Харківську обласну прокуратуру, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, суд дійшов висновку, що рішення по даній цивільній справі ніяким чином не вплине на права та обов`язки вищезазначених органів влади, щодо однієї зі сторін по справі, тому клопотання про їх залучення, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що судом частково задоволено клопотання позивача про залучення співвідповідачів, підготовче судове засідання відкладається відповідно до п. 2 ч.2 ст. 198 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 51, 53, 128, 198, 223 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні двох клопотань позивача від 10.10.2025 та одного клопотання від 25.10.2025 про визнання явки відповідача обов`язковою - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача про визнання цивільного позову зловживанням процесуальними правами та стягнення з позивача штрафу - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача про визнання цивільного позову на даному етапі законним та обґрунтованим, а дії відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2 , як зловживання з їх боку своїми процесуальними правами та накладення на них штрафів - відмовити.

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Вищу Раду правосуддя, Головне Управління національної поліції в Харківській області в особі слідчого управління, Територіальне Управління Державного Бюро Розслідувань, Харківську обласну прокуратуру , як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору відмовити.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення співвідповідачів задовольнити частково.

Залучити Державну казначейську службу України, Лозівський міськрайонний суд Харківської області в особі голови суду Ткаченка О.А., як співвідповідачів по цивільній справі № 629/4112/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Визначити співвідповідачам Державній казначейській службі України, Лозівському міськрайонному суду Харківської області в особі голови суду Ткаченка О.А., п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк співвідповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів співвідповідачі зобов`язані надіслати іншим учасникам справи (позивачу та іншим відповідачам). У разі ненадання співвідповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву співвідповідачі мають право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання копії відзиву (у разі його надіслання співвідповідачами) для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч. 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (усім відповідачам).

Встановити співвідповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив ( у разі його надіслання позивачем) для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч.ч. 3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (позивачу та іншим відповідачам).

З позовною заявою, доданими до позову документами та поданими позивачем клопотаннями співвідповідачі як державні органи можуть ознайомитись в системі «Електронний суд».

Підготовче судове засідання відкласти на 11.12.2025 о 15 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.11.2025.

Суддя С.П. Масло