Номер провадження: 22-ц/813/5956/25
Справа № 496/3224/19
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

13.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.

суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду питання про зупинення провадження у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 ,

на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2025 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору дарування земельної ділянки договором купівлі-продажу, визнання земельної ділянки спільною сумісної власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання права власності на частку земельної ділянки, визнання права власності на частину завершеного будівництвом, але не прийнятого в експлуатацію жилого будинку, стягнення компенсації частки вартості автомобіля,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору дарування земельної ділянки договором купівлі-продажу, визнання земельної ділянки спільною сумісної власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання права власності на частку земельної ділянки, визнання права власності на частину завершеного будівництвом, але не прийнятого в експлуатацію жилого будинку, стягнення компенсації частки вартості автомобіля.

Позивач, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просив суд: визнати договір дарування земельної ділянки від 03.09.2015 року, площею 0,0367 га., цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між дарувальником ОСОБА_3 та обдарованою ОСОБА_6 , посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської держаної нотаріальної контори Лебідь О.В., реєстровий № 3-881 договором купівлі-продажу; визнати земельну ділянку, площею 0,0367 га., цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ; здійснити поділ спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, площею 0,0367 га., цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати право власності на частину завершеного будівництвом, але не прийнятого в експлуатацію жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 вартість частки у спільної сумісної власності автомобіля RENAULT KANGO, синього кольору, 2009 року випуску у розмірі 100000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 08 листопада 2002 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб в період дії якого вони вирішили придбати земельну ділянку та будинок.

23.12.2014 р. між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_8 був укладений попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, завірений нотаріально, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язалась продати а ОСОБА_8 купити земельну ділянку площею 0,0367 га., цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

03.09.2015 року відповідачі по справі уклали нотаріально посвідчений договір дарування земельної ділянки від 03.09.2015 року, площею 0,0367 га., цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що за нотаріально посвідченою односторонньою угодою договором дарування був прихований інший правочин договір купівлі-продажу, про що вказують грошові кошти, які отримала ОСОБА_3 від ОСОБА_8 згідно наданих копій розписок.

Крім того, згідно отриманих адвокатом відповідей на запити, на спірної ділянці розташований житловий будинок, господаркою якого є відповідач ОСОБА_9 .

Зазначений будинок знаходився на спірної земельної ділянці до продажу, не був зареєстрований відповідно до законодавства, а ні за ОСОБА_3 , а ні за ОСОБА_9 на цей час, але був придбаний у період шлюбу, а тому позивач вважає його об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Представник зазначає, що вказаний будинок хоча і не зареєстрований та не прийнятий в експлуатацію, але є об`єктом будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) та на нього може бути визнано право власності.

Біляївський районний суд Одеської області рішенням від 28 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору дарування земельної ділянки договором купівлі-продажу, визнання земельної ділянки спільною сумісної власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання права власності на частку земельної ділянки, визнання права власності на частину завершеного будівництвом, але не прийнятого в експлуатацію жилого будинку, стягнення компенсації частки вартості автомобіля, задовольнив частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 30.05.2025 року відкрив провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 30.06.2025 року відкрив провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Одеський апеляційний суд ухвалою від 30.06.2025 року призначив справу до розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників процесу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційне провадження підлягає зупиненню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за час перебування у шлюбі 23.12.2014 року між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_8 укладено попередній договір купівлі - продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язалась продати, а ОСОБА_8 купити земельну ділянку площею 0,0367 га, кадастровий номер :02:004:0774, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому відповідачі уклали договір дарування земельної ділянки від 03.09.2015 року, площею 0,0367 га, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між дарувальником ОСОБА_3 та обдарованою ОСОБА_6 , посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської держаної нотаріальної контори Лебідь О.В., реєстровий № 3-881.

Право власності на вказану земельну ділянку в той же день зареєстровано на ім`я ОСОБА_9 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно висновку експерта № 22-5446/5447 від 11.07.2024 року, а саме пункту 3 висновку, судовий експерт зазначає, що об`єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці площею 0,0367 га, кадастровий номер :02:004:0774, за адресою: АДРЕСА_1 , завершено будівництвом зі 100 % готовністю, підключений до інженерних комунікацій: мереж водопостачання, водовідведення, електропостачання, газопостачання та експлуатується за призначенням як житловий будинок садибного типу.

Тобто предметом розгляду даної справи є, крім іншого, об`єкт незавершеного будівництва, а саме житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0367 га., кадастровий номер :02:004:0774, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 30 жовтня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу № 607/10858/22 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України, за необхідності відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, сформованих у постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22), щодо належного способу захисту права одного з подружжя, який (яка) вважає себе співвласником об`єкта незавершеного будівництва, шляхом їх уточнення, надавши відповідь на питання, яке колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду кваліфікувала як виключну правову проблему, а саме: чи можна за позовом дружини (чоловіка), членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, у судовому порядку визнати спільним сумісним майно, здійснити поділ (виділ) незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду цю справу, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що без уточнення висновку Великої Палати Верховного Суду, сформованого у її постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 (провадження № 14-56цс22), щодо належного способу захисту права одного з подружжя, який (яка) вважає себе співвласником об`єкта незавершеного будівництва, неможливо забезпечити баланс між інтересами сторін цієї справи, оскільки, на переконання колегії суддів, недоцільно визнавати за колишнім подружжям право на будівельні матеріали, використані у спільному будівництві об`єкта, не введеного в експлуатацію, однак зі 100 % готовністю до експлуатації, який сторони тривалий час використовують для проживання.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2024 року справу № 607/10858/22 прийнято та призначено до розгляду.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки правовідносини у справі № 607/10858/22, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, подібні правовідносинам у справі № 496/3224/19, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі № 496/3224/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24).

Керуючись ст.ст. 252, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Зупинити провадження у справі № 496/3224/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , та апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_5 , на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 квітня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору дарування земельної ділянки договором купівлі-продажу, визнання земельної ділянки спільною сумісної власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання права власності на частку земельної ділянки, визнання права власності на частину завершеного будівництвом, але не прийнятого в експлуатацію жилого будинку, стягнення компенсації частки вартості автомобіля до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 607/10858/22 (провадження № 14-138цс24).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко