Справа № 352/2100/25
Провадження № 2-о/352/113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Івасів В.В.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку окремого позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Бурштинська міська рада, ОСОБА_6 про встановлення факту що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.

08.09.2025 року заявник звернувся в порядку окремого провадження до Тисменицького районного суду про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заяву обґрунтовував тим, що заявник є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема в частині земельної ділянки площею 0,15 га в урочищі «Коло цвинтаря», що на території Бовшівської сільської ради Галицького району.

Як вказує заявник, на час смерті бабусі у 2013 році він постійно проживав разом із нею та продовжує проживати у домоволодінні по АДРЕСА_1 , однак зареєстрований за іншою адресою. 26.08.2025 року заявник звернувся до нотаріуса для видачі йому свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовила йому у видачі такого, оскільки заявник не був зареєстрований з померлою та протягом строку, встановленого на прийняття спадщини заяву до нотаріальної контори не подавав.

Встановлення факту спільного проживання необхідне ОСОБА_3 для реалізації своїх спадкових прав. Тому просив суд встановити факт спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні просив заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Представник заінтересована особа Бурштинської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд», до суду надіслав заяву в якій зазначив про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечував.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_3

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 15.09.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами окремого провадження.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ІФ №000127 ОСОБА_7 на підставі рішення 10 сесії 21 скликання Бовшівської сільської ради від 30.12.1993 року передано у власність земельні ділянка площею 0,3000 га, яка розташована на території Бовшівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства (а.с.6).

11.09.2007 року ОСОБА_7 на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, у відповідності до якого належні їй земельні ділянки, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ІФ №000127 від 19.08.1999 року, які знаходяться в с. Бовшів Галицького району Івано-Франківської області заповіла: ділянку в урочищі «Коло цвинтаря» площею 0,15 га в рівних долях онукам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ділянку в урочищі «За селом на куті» площею 0,15 га дочці ОСОБА_5 , ділянку в урочищі «За селом», площею 0,10 га дочці ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 11.11.2013 року, Бовшіською сільською радою, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла (а.с.8).

Відповідно до довідки №116 від 29.03.2024 року Бовшівського старостинського округу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, на момент смерті станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 жителька с. Бовшів ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.9).

У відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання Бовшівського старостинського округу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 29.03.2021 року, ОСОБА_7 до дня смерті проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав ОСОБА_3 і вели спільне господарство, про що підтверджують сусіди: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.10).

Відповідно до довідки №119 від 30.05.2025 року Бовшівського старостинського округу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті за цією адресою були зареєстровані ОСОБА_6 , 1964 року народження. Заповіт в Бовшівській сільській раді посвідчувався 11.09.2007 року по реєстру №64 та не відмінявся ( а.с.12).

З відповіді приватного нотаріуса Івано-Франківського РНО Івано-Франківської області від 26.08.2025 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_7 у зв`язку із тим, що не підтверджено факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. Згідно інформації, зазначеній у витязі зі спадкового реєстру від 26.08.2025 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заведена (а.с.13).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що померла була рідною сестрою її матері. Тітка не могла сама перебувати, тому ОСОБА_10 жив у с. Бовшів та доглядав за нею. Проживав до її смерті разом із нею десь три роки. До того часу проживав в м. Івано-Франківськ. Коли сідок навідувалась до тітки ОСОБА_11 , там був заявник та були його речі.

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Правовідносини, що виникли регулюються нормами Цивільного кодексу України та Цивільно-процесуального кодексу України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви з огляду на нижчевикладене.

У справі необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_3 , як спадкоємця за заповітом, зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час її смерті.

Факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов проживання Бовшівського старостинського округу Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 29.03.2021 року та показань свідка. Встановлення факту постійного проживання для заявника має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування.

З оглянутих вище документів, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_3 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , а отже вимоги заяви слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 328, 392, 1218, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , Бурштинська міська рада, ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

заявник: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

заінтересовані особи: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 ,РНОКПП: невідомий;

ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 ;

Бурштинська міська рада, вул. С.Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, 77111, ;

ОСОБА_6 , АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Рішення складене в повному обсязі 14.11.2025 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.