Справа №155/1859/25
Провадження №2-н/155/63/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

13.11.2025 м.Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за розподіл природного газу,

ВСТАНОВИЛА:

Представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» Каліщук В. звернувся до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» боргу за розподіл природного газу у розмірі 4206, 42 гривень та судовий збір у розмірі 302,80 гривні.

Дослідивши заяву та документи, додані до неї, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За приписами п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

На підтвердження сплати судового збору представником заявника надано платіжну інструкцію №3819 від 28 жовтня 2025 року на суму 302,80 гривень.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Надана представником заявника платіжна інструкція №3819 від 28 жовтня 2025 року на суму 302,80 гривні на підтвердження сплати судового збору не може бути прийнята судом до уваги, оскільки при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України сплачена сума до вказаної справи не поєднується, що свідчить про використання даної квитанції у іншій цивільній справі, зокрема, справа №155/1813/25.

Суддею встановлено, що ухвалою судді Яремчук С.М. від 06.11.2025 у справі №155/1813/25 року у видачі судового наказу про стягнення боргу за розподіл природного газу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 відмовлено.

Відтак, суддя приходить до висновку, що представником заявника при подачі даної заяви не сплачено судовий збір.

Відповідно до пп. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028 гривень.

Отже, з врахуванням суми боргу в даній справі, яка складає 4206,42 гривень та вимог пп. 4-1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 302,80 гривень та долучити до матеріалів заяви відповідний документ, який підтверджує таку сплату.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відсутні підстави для видачі судового наказу у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за розподіл природного газу, оскільки заявником не надано документу, що підтверджує сплату судового збору

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

З огляду на вищевикладене суддя приходить до висновку, що сплачена сума судового збору у справі №155/1813/25 не може бути повторно використана при подачі заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 162, 163, 164, 165 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за розподіл природного газу.

Роз`яснити представнику заявника, що в даному випадку відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.