Справа№592/2324/25
Провадження №2/592/1250/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого-судді - Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Шапран Н.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №103526077 у розмірі 15995,00 грн, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 7000,00 грн;

- суми заборгованості за процентами у розмірі 8225,00 грн;

- суми заборгованості за комісією у розмірі 770,00 грн;

та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 08.01.2022 було укладено кредитний договір №103526077, право вимоги за яким набув позивач у зв`язку з укладенням між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 16.07.2024 договору факторингу №16072024. З метою захисту своїх прав як нового кредитора, позивач звертається до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою судді від 19.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду, відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

16.06.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач не надав доказів погодження умов договору відповідачем шляхом накладення електронного підпису, доказів направлення відповідачу одноразового ідентифікатора матеріали справи не містять, крім того зазначає що не надано доказів перерахування відповідачу кредитних коштів, а розрахунок заборгованості не є безспірним доказом існування заборгованості. В той же час, зазначає що для розгляду позовних вимог необхідно врахувати статус відповідача, який є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та має право на пільги визначені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відтак позовна вимога щодо стягнення процентів не підлягає задоволенню. В кредитному договорі №103526077 від 08.01.2022 Позивач не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за фінансовою установою встановлена комісія, а тому положення вказаного кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію (без зазначення переліку дій банка, які входять до її складу) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». А також не надані докази належного відступлення до Позивача від Первісного кредитора прав вимоги відносно Відповідача за кредитним договором №103526077 від 08.01.2022.

23.06.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої вважає доводи відповідача необґрунтованими, а позовну заяву такою що підлягає задоволенню. Зазначає, що відповідачем не доведено поширення на нього пільг передбачених п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В той же час інші доводи відповідача не підтверджені жодними доказами.

Також надано клопотання про витребування доказів, щодо карткового рахунку № НОМЕР_1 .

25.06.2025 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позову та фактично підтримує заперечення викладені у відзиві. Крім того надано письмові заперечення щодо клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 26.06.2025 клопотання про витребування доказів задоволено, розгляд справи відкладено.

Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі.

Відповідач повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, в судове засідання не з`явився.

Представником відповідача подане клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 08.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №103526077, в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, згідно якого відповідачу надано споживчий кредит в розмірі 7000,00 грн, строком на 30 днів, дата повернення 07.02.2022, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12184,00, орієнтовна загальна вартість кредиту становить 10395,00 грн (розраховано з врахуванням належного виконання зобов`язань за договором), комісія 770,00 грн, проценти за користування кредитом 2625.юякі нараховуються за ставкою 1,25 %, стандартна (базова) процентна ставка 5,00 відсотків, тип процентної ставки фіксована, пролонгація може бути здійснена позичальником на пільгових умовах та на стандартних.

Пролонгація на стандартних (базових) умовах, передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день, шляхом продовження користування кредитними коштами, після завершення строку кредитування. Таке збільшення відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом нараховуються протягом періоду на який продовжено строк за стандартною (базовою) ставкою.

Згідно платіжного доручення 37807010 від 08.01.2022 ТОВ «Мілоан» на кред. Рах №473121*96 було перераховано кошти згідно договору 103526077 у сумі 7000,00 грн.

Згідно інформації наданої на ухвалу суду про витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» емітовано картку № НОМЕР_2 , на яку 08.01.2022 було зараховано кошти у сумі 7000,00 грн.

Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103526077, заборгованість ОСОБА_1 складає 770,00 грн заборгованість по комісії, 7000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 8225,00 грн заборгованість за відсотками, яка нарахована відповідно до умов договору, та складається з заборгованості за відсотками нарахованими у строк кредитування погоджений при укладенні договору 30 днів за ставкою 1,25 % - 2625,00 грн, та заборгованості за відсотками у строк після продовження строку кредитування шляхом користування кредитними коштами після строку визначеного строком кредитного договору 17 днів за процентною ставкою 5 % - 5950,00 грн.

16.07.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «МІЛОАН» укладено договір факторингу №16072024 та згідно Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №№16072024 позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №103526077 на загальну суму 15995,00 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу 7000,00 грн, заборгованості по процентам 8225,00 грн та заборгованості за комісією у розмірі 770,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що відповідачем було отримано кредитні кошти в день укладення договору, що підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами, кошти кредитодавцю не повернуті, а також те, що укладення договору можливе лише в особистому кабінеті позичальника, шляхом його ідентифікації та верифікації, суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору та порушення відповідачем своїх зобов`язань за ним.

Крім того, суд дійшов висновку що позивачем доведено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 103526077 на загальну суму 15995,00 грн на підставі укладеного договору факторингу 316072024 від 16.07.2025.

Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.

Представник відповідача, заперечуючи в своєму відзиві щодо задоволення позову, зазначає, що до відповідача як до військовослужбовця підлягають застосуванню пільги передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей», на підтвердження чого додано:

-копію військового квитка, згідно якого ОСОБА_1 з 27.02.2022 на підставі УПУ №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» призваний у Збройні Сили України.

Згідно п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Тобто в силу закону, ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, з 27.02.2022 та на весь час його призову не підлягають нарахуванню проценти за користування кредитом.

В той же час, як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103526077, ОСОБА_1 , призваному на військову службу 27.02.2022, відсотки нараховувалися за період з 08.01.2022 по 24.02.2022, а отже пільги передбачені п. 15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей» в даному випадку застосовані бути не можуть.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 15995 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредита 7000,00 грн, заборгованості за відсотками 8575,00 грн, та заборгованість за комісією у розмірі 770, 00 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пілягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором №103526077 у розмірі 15995,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 14.11.2025.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ОНАЙКО