Справа № 143/917/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
12.11.2025 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Бойка А. В.,
з участю секретаря Шуваріної В. А.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Погребище цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги позивач аргументує тим, що 13.09.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений Договір про споживчий кредит №7957662, згідно з умовами якого ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачці грошові кошти в розмірі 8900,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом і інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором.
ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за даним договором виконало повністю, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та строк, визначений умовами Договору.
Однак відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитними договором.
24.02.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги №115-МЛ від 24.02.2025, відповідно до якого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до ОСОБА_1 ..
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість у примусовому порядку.
Ухвалою Погребищенського районного суду від 29.09.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачці визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив провести у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а. с. 54).
Відповідачка в судове засідання не з`явилася також, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлялася завчасно у встановленому законом порядку, однак судові повістки повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 45-46, 52-53), що відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.
Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що дійсно 13.09.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №7957662, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8900,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом до 24.08.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Договір споживчого кредиту №7957662, підписано електронним підписом позичальника ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а. с. 7-15).
Згідно з п. 7.1. Кредитного договору договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно правил відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і закінчується в останній день строку кредитування, згідно п.1.3, п.1.4 Договору. Якщо станом на цю дату зобов`язання позичальника та/або кредитодавця залишаються невиконаними/не належно виконаними цей договір діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.
ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти у обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору, що підтверджується копією платіжного доручення №139965553, відповідно до якого відповідачці на належний їй особовий банківських рахунок були перераховані кошти в сумі 8900,00 грн. (зворотній бік а.с.16).
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором та копією виписки з особового рахунку, відповідачка не виконала умов кредитного договору (а. с. 17 зворотній бік а. с. 17).
24.02.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги №115-МЛ, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором про споживчий кредит №7957662 від 13.09.2024, що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 (зворотній бік а. с. 18 - 28).
10.09.2025 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на адресу відповідачки була направлена досудова вимога щодо добровільного погашення суми боргу (а.с.30), однак заборгованість відповідачкою сплачена не була.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 кредитного договору №7957662 від 13.09.2024, та переходу права вимоги за вказаним договором до позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ».
Відповідачка ОСОБА_1 порушила взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому з метою захисту прав позивача, суму заборгованості слід стягнути з відповідачки у примусовому порядку.
Разом з тим, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, а тому заявлена позивачем неустойка у розмірі 4450,00 грн. стягненню з відповідачки не підлягає.
Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково (на 81,88%), тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1983,46 грн. та понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 6550,40 грн., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя