Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

Справа №635/12486/24

Провадження №2/635/2753/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Карасави І.О.,

секретаря судового засідання Дерелюк К.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнили, до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

У позовній заяві просять визнати за ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м., яка складається із житлової площі 42,6 кв.м. та допоміжної (підсобної) площі 17,6 кв.м. за набувальною давністю. Визначити за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,2 кв.м., яка складається із житлової площі 42,6 кв.м. та допоміжної (підсобної) площі 17,6 кв.м. за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони фактично з дня свого народження мешкали разом зі своїми батьками в квартирі АДРЕСА_1 , де й були прописані. Трикімнатна квартира АДРЕСА_1 була видана батькам позивачів після переїзду в селище Глибоке. Батько, ОСОБА_4 , працював у відділі міліції, мати - ОСОБА_5 - на радгоспі імені Кірова. З метою оформлення права власності на квартиру, на підставі адвокатського запиту від 19.08.2024 стосовно права власності за адресою: квартира АДРЕСА_1 , було отримано лист КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» від 04.09.2024 №2232. Згідно отриманої інформації, за архівними матеріалами бюро станом на 31.12.2012 право власності на 16-ти квартирний будинок за вказаною адресою було зареєстровано в цілому за радгоспом ім. Кірова згідно реєстраційного посвідчення, виданого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.12.1995 на підставі акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації, затвердженого розпорядженням Харківської райдержадміністрації « 229 від 21.11.1995, про що 20.12.1995 внесено запис в реєстрову книгу №1 реєстр №37. В подальшому, було проведено приватизацію квартир, але квартира АДРЕСА_2 не приватизована.

Позивачі з моменту народження до моменту вторгнення військ Російської Федерації (тобто, майже 37 та 46 років відповідно) добросовісно, відкрито, особисто та безперервно проживали у даній квартирі, де зареєстровані, що підтверджується відповідною відміткою в паспорті. Це було їхнє єдине житло, вони добросовісно та безперервно володіли та відкрито користувалися квартирою, доглядали та утримували, здійснювали поточний та капітальний ремонти. Після смерті батька особові рахунки для сплати житлово-комунальних послуг були переоформлені на позивача 1, він сплачував їх з поштового відділення у селищі Глибоке. На усі будівельно-ремонтні роботи та оплату комунальних послуг витрачались особисті кошти позивачів. Володіння є безперервним, оскільки воно не втрачалося позивачами протягом усього строку. Оригінали квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг та будівельно ремонтних робіт зберігалися в квартирі та у зв`язку з військовими діями не були вивезені завчасно.

Оскільки, починаючи з народження та до 24.02.2024 позивачі фактично добросовісно, відкрито та безперервно володіли, користувалися та утримували нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , вважають, що позивачі набули права спільної сумісної власності на квартиру на підставі ст. 344 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивачів підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на аргументи, які були викладені у позовній заяві.

Представники відповідачів надав відзив, в якому зазначено, що Південна міська рада не заперечує щодо задоволення позову та просить розглядати справу без участі представника.

Рух справи

29 жовтня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08.11.2024 провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.11.2025 було прийнято уточнену позовну заяву та призначено проведення підготовочго засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.05.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, дійшов наступних висновків.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частину квартиру за набувальною давністю.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 19 квітня 1985 року Глибоківською селищною радою Харківського району Харківської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2 , відповідно до якого мати- ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 19 листопада 1976 року Мороховецькою селищною радою Харківського району Харківської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , відповідно до якого мати- ОСОБА_5 .

Як вбачається із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 09 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .

Як стверджують позивачі у позовній заяві, трикімнатна квартира АДРЕСА_1 була видана батькам позивачів після переїзду в селище Глибоке. Батько, ОСОБА_4 , працював у відділі міліції, мати - ОСОБА_5 - на радгоспі імені Кірова.

Згідно листа КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації Безлюдівської селищної ради» від 04.09.2024 №2232 вбачєаться, що згідно отриманої інформації, за архівними матеріалами бюро станом на 31.12.2012 право власності на 16-ти квартирний будинок(1972 року побудови) за вказаною адресою було зареєстровано в цілому за радгоспом ім. Кірова згідно реєстраційного посвідчення, виданого Харківським міжміським бюро технічної інвентаризації 20.12.1995 на підставі акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації, затвердженого розпорядженням Харківської райдержадміністрації «229 від 21.11.1995, про що 20.12.1995 внесено запис в реєстрову книгу №1 реєстр №37. В подальшому, було проведено приватизацію квартир, але квартира АДРЕСА_2 не приватизована.

Докази, які підтверджують, що квартира надавалася радгоспом, як службове або відомче житло, позивачем не надано.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.08.2024 №390566855 за адресою: квартира АДРЕСА_1 відомості на нерухоме майно відсутні.

Відповідно до реєстраційного посвідчення на будинок, який належить державним, кооперативним або громадським установам, підприємствам і організаціям вбачається, що вцілому будинок, який розташована в АДРЕСА_3 зареєстрований за радгоспом ім. Кірова на підставі акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації, затвердженого розпорядженням Харківської райдержадміністрації №229 від 21.11.1995.

Згідно Плану квартири, виготовленого та затвердженого Комунальним підприємством «Харківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.05.1995 року за адресою: квартира АДРЕСА_1 знаходиться квартира загальною площею 60,2 кв.м., яка складається із житлової площі 42,6 кв.м. та допоміжної (підсобної) площі 17,6 кв.м.

Також у справі містяться копії квитанцій, які підтверджують сплату ОСОБА_2 комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 .

До позову долучені також нотаріально посвідчені пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були сусідами позивачів. В своїх заявах свідки підтвердили факт проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цивільним кодексом України.

За змістом наведеної норми для набуттям права власності за набувальною давністю потрібна сукупність таких умов - володіння має бути добросовісним тобто таким коли особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності та володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто, об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто, є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 ч. 3 ст. 344 ЦК України 2003 року); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України 2003 року). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто, бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Саме таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18) .

За принципом диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Судом встановлено, що позивачам за час користування квартирою та на момент подання позову до суду, достеменно відомо про те, що власником спірної квартири, яка розташована у багатоквартирному будинку в АДРЕСА_3 був радгоспом ім. Кірова на підставі акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації, затвердженого розпорядженням Харківської райдержадміністрації №229 від 21.11.1995.

Докази, які підтверджують на сьогодняшній день зміну власника квартири - радгоспа або форми власності спірної квартири суду не надано.

Тобто власником спірної квартири залишається радгосп(або його правонаступник, в особі держави чи громади).

Також, згідно частини 1 статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, для осіб, яким було видано житло у користування закон передбачає набуття право власності на нього шляхом здійснення приватизації житла. З довідки вбачається, що в подальшому, було проведено приватизацію квартир, але квартира АДРЕСА_1 не приватизована.

Ураховуючи наведене, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем в розумінні статті 344 Цивільного кодексу України, оскільки знали, що квартира є державною або комунальною власністю, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності на спірне майно за набувальною давністю.

На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 .

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 .

Відповідач Липецька сільська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: 62414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Покровська, 5.

Відповідач Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: 62410, Харківська область, Харківський район, с. Глибоке, вул. Миру, 1.

Відповідач Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: 62414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Покровська, 5.

Суддя І.О. КАРАСАВА