УХВАЛА

11 листопада 2025 року місто Київ

Справа № 824/122/25

Провадження № 22-ск/824/52/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В., при секретарі судового засідання Рябошапки М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду цивільну справу за заявою Компанії ІНФОРМАЦІЯ_2, поданою представником - адвокатом ОСОБА_1, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 серпня 2025 року у справі № 401/2024 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст заяви

24 жовтня 2025 року представник заявника - адвокат ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав до Київського апеляційного суду в порядку ст. 454 ЦПК України заяву про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 серпня 2025 року у справі № 401/2024 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення коштів (далі - Рішення МКАС), у якій просить вказане Рішення МКАС скасувати, вирішити питання судових витрат.

Заява мотивована тим, що оскаржуване Рішення МКАС суперечить публічному порядку України, оскільки задовольняючи позов ІНФОРМАЦІЯ_1 арбітражний суд, якому було відомо про факт суперечливої та недобросовісної поведінки позивача, фактично схвалив її.

Суперечлива та недобросовісна поведінка позивача не врахована арбітражним судом, чим порушено засадничні, фундаментальні принципи (засади) українського права та засадничні принципи процесуального права, які є частиною публічного порядку України.

Небезпека вказаної позиції арбітражу полягає, зокрема, у створені прецеденту, коли недобросовісна/суперечлива поведінка сторони у взаємовідносинах між сторонами контракту вважається допустимою і може покладатися в основу правової позиції. Така сторона змість засудження та вжиття з боку арбітражу відповідних заходів реагування, може мати стимул для створення певних стандартів недобросовісної поведінки, що суперечить фундаментальним принципам (засадам) українського права та принципам процесуального оправа, які є частиною публічного права України.

Указана недобросовісна та суперечлива поведінка позивача, на думку заявника, виявилася в тому, що після ініціювання проведення технічної інспекції було встановлено, що товар відповідає тактико-технічним характеристикам, комплекту поставки, відповідно до паспортів (формулярів, специфікацій, етикеток тощо), не має дефектів та відповідає вимогам Державного контракту та був визнаний допущеним до відвантаження. Водночас у подальшому, після прийняття 23.08.2024 товару, позивач уже вказував, що поставлений товар не відповідає вимогам Контракту.

Короткий зміст заперечень іншого учасника

Позивач в арбітражній справі вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявник не вказав, яким саме чином було порушено публічний порядок та у якій мірі Рішення МКАС йому суперечить. Натомість заявник описав суть прийнятого Рішення МКАС та доводи, які ним викладалися в межах арбітражного розгляду, що свідчить про фактичне намагання заявника переглянути Рішення МКАС по суті, тобто з підстав незгоди із результатом розгляду арбітражної справи.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні представники ІНФОРМАЦІЯ_1 - адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожен окремо проти заяви заперечували, просили відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у запереченнях на заяву.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовував зайнятістю в межах розгляду господарської справи № 911/2074/25.

Суд дійшов висновку про залишення без задоволення поданого клопотання враховуючи таке.

Відповідно до приписів ст. 457 ЦПК України справа про оскарження рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до суду заяви про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Указані норми не визначають обов`язку суду відкласти розгляд справи у випадку подання стороною відповідного клопотання. Так само у статті не вказується про необхідність врахування поважності причини неявки учасників справи.

Водночас у постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 викладено позицію, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи є їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, а тому не може бути перешкодою для розгляду питання по суті.

Також Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи короткі терміни розгляду заяви про оспорювання рішення міжнародного комерційного арбітражу, факт висловлення позиції заявника у відповідній заяві, можливість розгляду питання, що винесене на розгляд суду, за відсутності представника заявника, а також те, що адвокат на власний розсуд визначив подати клопотання про відкладення цього судового засідання у перевагу участі в судовому засіданні у господарському суді, а не навпаки, суд дійшов висновку про розгляд заяви за відсутності представника заявника.

Обставини, встановлені судом

Суд установив, що 22 травня 2024 року між ІНФОРМАЦІЯ_2, в особi Генерального директора ОСОБА_4, який діє на підставі циркуляру підпису від 16.12.2015, як Продавець з однієї сторони та ІНФОРМАЦІЯ_1, як служба державного замовника щодо закупівель товарів, робіт і послуг оборонного призначення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2023 № 494 «Деякі питання здійснення оборонних закупівель службою державного замовника» як Покупець, в особi заступника директора пана ОСОБА_5, який діє на підставі Довіреності НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 з іншої сторони,з метою сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності України, захисту населення у надзвичайній ситуації, забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в умовах воєнного стану в Україні, на підставі розгляду Колегіальним органом Покупця комерційної пропозиції Продавця (Протокол від 14.05.2024 №35), уклали державний контракт, відповідно до якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю з дотриманням вимог цього Контракту товари оборонного призначення, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар в строки і на умовах, визначених цим Контрактом.

Відповідно до статті 8 Контракту правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України. Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення. виконання, порушення. Припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом. Арбітражний суд складається з одноособового арбітра. Місцем проведення засідання Арбітражного суду є м. Київ, Україна.

Мовою арбітражного розгляду є українська.

Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра ОСОБА_6 15 серпня 2025 року виніс рішення у справі № 401/2024 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_4, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_5 неустойки, ІНФОРМАЦІЯ_6 процентів за користування коштами попередньої оплати, а також арбітражних витрат.

За змістом резолютивної частини Рішення, вирішено: Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_1) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код: НОМЕР_2) ІНФОРМАЦІЯ_5 неустойки, ІНФОРМАЦІЯ_6 процентів за користування коштами попередньої оплати та ІНФОРМАЦІЯ_7 витрат по сплаті арбітражного збору, а всього ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішення набрало законної сили з дати його винесення, є остаточним і підлягає негайному виконанню.

Позиція суду

Суд, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, належні, допустимі й достовірні докази, що містяться в них, підстави, на яких ґрунтується заява, дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 23 ЦПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Порядок оскарження рішень міжнародних комерційних арбітражів встановлено Розділом VIII ЦПК України.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 454 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути оспорено в порядку, передбаченому цим розділом, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Заява про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного загального суду за місцезнаходженням арбітражу.

Частинами першою, другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що оспорювання в суді арбітражного рішення може бути проведено тільки шляхом подання клопотання про скасування згідно з пунктами 2 та 3 цієї статті.

Арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в пункті 2 статті 6, лише у разі, якщо:

1) сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону; або

2) суд визначить, що: об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Відповідно до статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або суд визначить, що: відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Отже, тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.

Рішення державного суду про скасування арбітражного рішення, як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення, може бути винесено лише за наявності (доведеності) хоча б однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України.

Отже, існує вичерпний перелік підстав, за наявності яких арбітражне рішення може бути скасоване. При цьому, суд не вправі перевіряти рішення міжнародного арбітражу по суті спору.

У законодавстві закріплений загальновизнаний в проарбітражних юрисдикціях принцип обмеженого втручання національних судів в арбітражні рішення при розгляді заяви про їх скасування.

Цей принцип передбачає, що суд не може перевіряти правильність застосування складом арбітражу норм матеріального права, а лише з`ясовує наявність чи відсутність підстав, передбачених законом для скасування рішення. Інакше це буде перевищенням національним судом його повноважень.

Доводи заявника щодо порушення МКАС при ТПП України публічного порядку України зводяться виключно до незгоди з правильністю застосування цим судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, з правильністю дослідження та оцінки ним доказів та не свідчать про порушення публічного порядку України враховуючи таке.

Під публічним порядком необхідно розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу, стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо.

Публічний порядок як перешкода для виконання арбітражного рішення пов`язується з визначенням публічного порядку, який необхідно розуміти як сукупність визнаних державою принципів і правил, які можуть перешкоджати визнанню та виконанню арбітражних рішень, винесених міжнародним комерційним арбітражем, якщо визнання та виконання призведе до порушення цих принципів або у процесуальному плані, або в частині змісту самого рішення. Публічний порядок будь-якої країни включає, зокрема, правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок).

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 зроблено висновок про те, що «застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього.

Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах.

Київський апеляційний суд погоджується із доводами заявника про те, що очевидне неправильне застосування арбітражним судом фундаментальних норм національного матеріального права чи грубе порушення норм процесуального права може привести до порушення публічного порядку України та підлягає оцінці національним судом під час оспорення рішення арбітражного суду. Водночас у межах справи № 401/2024 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення коштів таких засад порушено не було, оскільки доводи заяви в цій частині зводяться до переоцінки обставин справи, уставлених в межах арбітражного розгляду, що виходить за межі судового розгляду заяви про оспорювання рішенням МКАС.

Суд зазначає, що будь-яка оцінка обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були надані сторонами арбітражного спору тощо, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», та порушення принципу правової визначеності судового рішення.

При цьому, основні принципи та правила доказування в арбітражному процесі закріплено статтею 52 Регламенту МКАС, які арбітражним судом не порушені, ураховуючи високий рівень дискреції арбітражного суду при прийнятті, розгляді та оцінці доказів.

Будучи альтернативним способом вирішення спорів, заснованих на добровільних домовленостях сторін, міжнародний комерційний арбітраж не функціонує у подібних до системи державного судочинства реаліях судового формалізованого підходу до процедури розгляду і вирішення спорів, є більш гнучким, дієвим та адаптивним інструментом. Таке розуміння визнає принципи арбітражного розгляду, лежить в основі проарбітражного підходу державних судів до питань скасування арбітражного рішення.

Київський апеляційний суд дійшов висновку, що заявник не надав доказів на підтвердження того, що рішення МКАС при ТПП України від 15 серпня 2025 року у справі № 401/2024 стосується суспільних, економічних та соціальних основ держави або ж спрямоване на втручання у публічний порядок держави Україна.

Висновки за результатами розгляду заяви

Суд установив, що оскаржуване Рішення МКАС при ТПП України від 15 серпня 2025 року у справі № 401/2024 не суперечить публічному порядку України, а обставини, встановлені цим рішенням, стосуються порядку виконання зобов`язань, які виникли між учасниками цієї справи на підставі укладеного ними контракту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про залишення поданої заяви без задоволення.

Судові витрати

Відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на заявника.

Керуючись статтями 23, 457, 460 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву Компанії ІНФОРМАЦІЯ_2, поданою представником - адвокатом ОСОБА_1, про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 серпня 2025 року у справі № 401/2024 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення коштів - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 14 листопада 2025 року.

Суддя Желепа О.В.