Справа № 569/8997/25
05 листопада 2025 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді - Тимощука О.Я.,
при секретарі Ковальчук О.Б.,
за участю позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки адвоката Геруса Б.І.,
представника третьої особи Маринич І.В.,
провівши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане свідчить наступним, а саме: не забезпечує дитину матеріально, не займається її вихованням та духовним розвитком, не контактує з нею, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків щодо доньки, створює умови, які шкодять її інтересам, позбавляють можливості жити в повноцінній сім`ї.
Крім того, на даний час малолітня ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з бабусею та дідусем (по батьковій лінії), оскільки батько дитини ОСОБА_4 мобілізований до лав ЗС України, а мати ОСОБА_2 фактично відсутня більше 6 місяців за місцем проживання доньки.
Батько дитини ОСОБА_4 20 березня 2025 року, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу зник безвісти в результаті штурмових дій в н.п. Торецьк Донецької області.
За вказаних обставин, позивачка, вказуючи на приписи норм права, які містяться у ст. ст. 13, 150, 155, 164, 165, 167 Сімейного кодексу України, просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Герус Б.І. позовні вимоги підтримали повністю, просять суд їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подала. Відзиву на позовну заяву не подала.
Тому суд, з`ясувавши думку позивачки, її представника адвоката Геруса Б.І. та представника Служби у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області Маринич І.В., вирішив за можливе провести заочний розгляд справи, за згодою позивачки.
Заслухавши пояснення позивачки її представника адвоката Геруса Б.І. та представника Служби у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області Маринич І.В., встановивши фактичні обставини справи, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.04.2023 року, про що було зроблено актовий запис № 593, відповідачка є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В шлюбі відповідачка та батько дитини не перебували та не перебувають.
Згідно Актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 08.06.2023 року, 19.04.2024 року, 08.06.2024 року та 16.09.2024 року, які видані Службою у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області, комісія зробила висновок, що мати ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я дитини, залишає дитину на чоловіка, бабусю, дідуся та постійно зловживає алкогольними напоями. З Акта від 16.09.2024 року, вбачається що відповідачка пішла з дому.
Відповідно до постанов Рівненського районного суду Рівненської області справа № 570/3143/23 від 18.07.2023 року, № 570/5111/24 від 05.12.2024 року, № 570/3290/24 від 17.07.2024 року відповідачка притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої доньки, зокрема, залишає вдома без нагляду, зловживає алкогольними напоями.
Відтак, в судовому засіданні надані допустимі докази способу життя, який може негативно впливати на дитину, зокрема, це і зловживання відповідачем алкогольними напоями, притягнення до кримінальної відповідальності за дрібні крадіжки та неналежне виконання батьківських обов`язків, що в свою чергу свідчить про наявність виключних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав, при цьому доказів можливості змінити поведінку матері на краще, в судовому засіданні не здобуто.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України.
Згідно вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для застосування до винної особи такого виду відповідальності, як позбавлення батьківських прав.
Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Всупереч вимогам ст.ст. 150 та 180 СК України, ОСОБА_2 не виконувала батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини. Матір дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дочки, не проявляє щодо неї батьківської турботи та любові. Поведінка ОСОБА_2 не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дитини.
Отже, виходячи із вищевикладеного, у зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням матері дитини брати участь у вихованні та забезпеченні матеріального благополуччя, створились умови, які шкодять інтересам дитини.
Ухилення від виконання відповідачкою батьківських обов`язків є факт її свідомої поведінки, оскільки вона має реальну можливість виконувати їх, але не вчиняє відповідних дій.
У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Згідно з наданими позивачкою доказами, суд приходить до висновку, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки, не спілкується з дитиною, що необхідно для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча мала це робити. Отже, відповідачка по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Частинами 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Корнинської сільської ради Рівненської області № 139 від 25 вересня 2025 року, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім того, згідно Наказу служби у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області від 01 квітня 2025 року № 12, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштована в сім`ю позивачки, як дитина, що позбавлена батьківського піклування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, якщо мати, батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то він може бути позбавлений судом батьківських прав.
Доказів тому, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов`язків з поважних причин судом не встановлено, а тому суд вважає, що вона умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків і її слід позбавити батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідачка відзиву на позов та доказів на підтвердження обставин, які б заперечували обставини вказані позивачкою, суду не подала, а тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої дитини.
Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
У такому разі судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч. 4 ст. 169 СК України).
На пiдставi ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 166, 169, ст. 171 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 223, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 281, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Корнинської сільської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав задоволити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Рівненського апеляцiйного суду через Рiвненський мiський суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 25.06.1996 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5610 22.11.2022 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).
Суддя Рівненського
міського суду О.Я. Тимощук