Провадження № 2/641/2064/2025 Справа № 641/3215/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Земляної А.А.,

представника позивача Вороного К.В.,

представника відповідача Гусаченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи Житловий кооператив «ВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вороного К.В. звернулась до суду з позовом до Департаменту реєстрації Харківської міської ради та просила визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22.06.1966 року батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали квартиру АДРЕСА_2 . В серпні 1968 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку обміну отримали квартиру

АДРЕСА_1 в ЖБК ім. Дзержинського. В подальшому ЖБК ім. Дзержинського перейменований на ЖБК «ВЕСТ». Після розірвання шлюбу між батьками позивача 25.06.1977 року ОСОБА_4 підписав розписку, згідно якої відмовився від претензій на належну йому частку квартири АДРЕСА_1 в рахунок відшкодування ОСОБА_3 пая в розмірі 1400 рублів. Таким чином, єдиним власником вказаної квартири стала матір позивача ОСОБА_3 .. 23.08.1985 року позивач вибула на постійне місце проживання в квартиру державного житлового фонду АДРЕСА_3 . 16.09.1988 року позивач звернулась з заявою про обмін житлової площі до Бюро по обміну житловими приміщеннями при Харківському Держвиконкомі, відповідно до якої просила розширити житлову площу за рахунок сімейного обміну квартири з матір`ю та надати для неї та двох її дітей квартиру АДРЕСА_1 , де проживала матір позивача ОСОБА_3 та взамін надати її квартиру АДРЕСА_3 . Під час обміну ОСОБА_3 перевела свій пай, про що видана відповідна довідка кооперативу. На підставі обмінного ордеру на житлове приміщення №512 серії Т від 21.02.1989 року позивач разом з дітьми в`їхала до квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 на підставі обмінного ордеру №511 серії Т від 21.02.1989 року в`їхала до квартири АДРЕСА_3 . Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відбувся сімейний обмін, в ході якого ОСОБА_3 передала право власності на квартиру в будівельному кооперативі за адресою: АДРЕСА_4 , та набула право власності на квартиру у житловому фонді за адресою: АДРЕСА_5 . Зазначене також підтверджується довідкою ЖК «ВЕСТ» №7 від 19.04.2025 року відповідно до якої 21.01.1989 року відбувся обмін квартирами між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , також зазначено, що під час обміну квартирами ОСОБА_3 передала своє паєнагромадження в ЖБК ім. Дзержинського ОСОБА_1 . При цьому відповідно до довідки архівного відділу ВК ХМР від 26.05.2021 року рішення ВК Комінтренівської районної ради про обмін квартири АДРЕСА_3 на квартиру АДРЕСА_1 на зберіганні в архівному відділі ХМР не виявлено. Факт набуття права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 підтверджується договором купівлі-продажу від 18.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., з якого вбачається, що на момент продажу квартири ОСОБА_3 володіла часткою квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло та часткою квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину. Отже з моменту проведення сімейного обміну ОСОБА_1 вважається власником квартири АДРЕСА_1 . Факт права власності позивача на вказану квартиру підтверджує також ЖК «Вест». Так відповідно до довідки ЖБК ім. Дзержинського позивач є членом ЖБК та має право власності на квартиру АДРЕСА_1 , вартість якої 4700 рублів, перший пайовий внесок 2200 рублів, останній пайовий внесок сплачений 01.04.1967 року. Згідно довідки ЖК «ВЕСТ» №10 від 30.04.2021 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , була заселена на підставі обмінного ордеру №512 серії Т, виданого бюро обміну житловими приміщеннями м. Харкова 21.021989 року згідно рішення ВК ЖСК ім. Дзержинського від 30.01.1989 №7. Згідно довідки ЖК «ВЕСТ» №1 від 10.01.2023 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , вартість квартири 4700 крб, перший пайовий внесок сплачено 28.06.1966 року в розмірі 2200 крб, останній пайовий внесок сплачено 01.04.1967 року в розмірі 2500 крб. Маючи намір зареєструвати право власності на вказану квартиру позивач звернулась 12.04.2021 року з відповідною заявою №45046441 до Департаменту реєстрації ХМР, до якої надала ордер на вселення, технічний паспорт та довідку від ЖК «ВЕСТ». Між тим, рішенням відповідача №57789684 від 22.04.2021 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру. Підставою відмови було те, що позивач не надала документів, які підтверджують її право власності на квартиру, оскільки відповідно до наданих документів перший внесок був сплачений 28.06.1966 року, останній 01.04.1967 року, а позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Провадження у вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якого просила, відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що 12.04.2021 року до Департаменту реєстрації ХМР за реєстраційним номером №45046441 надійшла заява ОСОБА_1 щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 . До заяви було додано довідку ЖК «ВЕСТ» від 12.04.2021 року №2, відповідно до якої ОСОБА_1 є членом кооперативу ЖК «ВЕСТ» та зазначено, що перший пайовий внесок виплачено 28.06.1966 року, останній- 01.04.1967 року, вартість квартири 4700 рублів. Під час розгляду вказаної заяви встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не могла внести зазначені пайові внески, оскільки на час внесення таких була малолітнью та не мала достатнього обсягу цивільної дієздатності, визначеного законодавством. Вказала, що саме ОСОБА_3 набула права власності на вказану квартиру після повного внесення пайового внеску. Обмінний же ордер на житлове приміщення №512 серії Т від 21.02.1989 року надав ОСОБА_1 лише право заселитись в таку квартиру. Крім того, зазначила, що Департамент реєстрації ХМР є неналежним відповідачем у справі, оскільки останній є суб`єктом державної реєстрації, до повноважень якого належить забезпечення проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та будь-якої матеріальної зацікавленості щодо предмета позову Департамент реєстрації ХМР не має. Натомість саме кооператив ЖК «Вест» є належним відповідачем у спорі про визнання за членом права власності на кооперативне майно, адже спір про право власності на майно, яке побудоване за рахунок пайових внесків виникає між платником таких внесків та кооперативом.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вороний К.В подав відповідь на відзив, згідно якого просив позов задовольнити. Зазначив, що оскільки ОСОБА_1 набула право власності на квартиру на підставі квартирного обміну між позивачем та її мітір`ю, який відбувся 21.02.1989 року, пайовий внесок на спірну квартиру був сплачений матір`ю позивача, яка під час вибуття з кооперативу передала своє паєнагромадження позивачу, то при вирішенні питання правомірності набуття права власності на спірну квартиру позивачем на підставі квартирного обміну необхідно застосувати законодавство, яке було чинне на момент проведення обміну. Порядок обміну жилих приміщень крім Житлового кодексу України в редакції від 01.01.1984 року, регулювався постановою Ради Міністрів УРСР від 31.01.1986 року №31 «Про затвердження Правил обміну жилих приміщень у УРСР». Так згідно останньої член ЖБК вправі за письмовою згодою членів сім`ї, що проживають разом з ним, включаючи тимчасово відсутніх, провести обмін займаного жилого приміщення з наймачем жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи з іншим членом ЖБК за умови прийму до членів кооперативу особи, яка вселяється у зв`язку з обміном у будинок ЖБК. Крім того, згода про обмін жилими приміщеннями набирає чинності з моменту одержання ордерів, які видаються виконавчими комітетами міських, районних у місті, селищних, сільських Рад народних депутатів за місцем оформлення обміну жилими приміщеннями. Послався також на п.40 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР в редакції від 28.01.1988 року, згідно якого при обміні жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду на жиле приміщення в будинку ЖБК особа, яка вступає до кооперативу у зв`язку з обміном, зобов`язана внести на рахунок кооперативу в установі банку пайовий внесок не менший, ніж розмір паєнагромадження члена кооперативу який вибув. Якщо особа, яка вступає до кооперативу у зв`язку з обміном, є з членом кооперативу близьким родичем (батьки, діти, дід, баба, рідні брати та сестри), вона звільняється від внесення зазначеного пайового внеску за умови передачі їй паєнагромадження вибулим членом кооперативу. Зазначив, що згідно п.5-1 постанови ПВСУ від 18.09.1987 року №9 «Про практику застовування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» за ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому у користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Положення щодо здійснення державної реєстрації права власності на майно члена кооперативу і виникнення у зв`язку з цим права власності були введені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із запровадженням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 04.07.2013 року №402-VII, який набрав чинності 04.08.2013 року та яким було внесено відповідні зміни, зокрема, до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію». Крім того, послався на ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначив, що до набрання чинності ЦК України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року виникнення права власності на будинки, споруди та інше нерухоме майно залежало від державної реєстрації, а наразі набуття права власності на кооперативну квартиру пов`язане лише з повним внесенням пайових внесків на квартиру. Крім того, зазначив, що оскільки Департамент реєстрації ХМР відмовив у державній реєстрації права власності на квартиру з мотивів ненадання документів позивачем, які підтверджують її право власності, то саме Департамент реєстрації ХМР не визнає за позивачем права власності на квартиру, відтак останній є належним відповідачем у вказаній справі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.

Представник третьої особи та третя особа у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. Від представника третьої особи ЖК «ВЕСТ» надійшли письмові пояснення, згідно яких не заперечувала проти задоволення позову. Вказала, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .. Крім того, просила справу розглядати у відсутність представника ЖК «ВЕСТ».

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Департаменту реєстрації ХМР від 22.04.2021 року відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .. З рішення вбачається, що ОСОБА_1 подано довідку ЖК «Вест» від 12.04.2021 року №2, відповідно до якої остання є членом ЖК «ВЕСТ» та власником квартири АДРЕСА_1 , перший пайовий внесок виплачено 28.06.1966 року, останній -01.04.1967 року, вартість квартири виплачена повністю у розмірі 4700 рублів. Відмова обгрунтована тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Суду також надано копію довідки ЖБК ім. Дзержинського, згідно якої ОСОБА_1 є членом вказаного ЖБК та є власником квартири АДРЕСА_1 . Вартість квартири 4700 рублів, перший пайовий внесок 2200 рублів, пай сплачено повністю 01.04.1967 року. Довідка видана для подання до ХМБТІ.

Крім того, згідно копії довідки ЖК «ВЕСТ» від 30.04.2021 року №10, ОСОБА_1 проживає та є власником квартири АДРЕСА_1 . Була заселена на підставі обмінного ордера №512 серії Т, виданого бюро обміну житловими приміщеннями м. Харкова 21.02.1989 року згідно рішення ВК ЖСК ім. Дзержинського (нині ЖК «ВЕСТ») від 30.01.1989 року №7.

Згідно копії довідки ЖК «ВЕСТ» від 10.01.2025 року, ОСОБА_1 проживає та є власником квартири АДРЕСА_1 . Вартість квартири виплачена повністю у розмірі 4700 крб, перший пайовий внесок сплачено 28.06.1966 року в сумі 2200 крб, останній пайовий внесок виплачений 01.04.1967 року в сумі 2500 крб. Житловий будинок прийнято до експлуатації згідно акту державної приймальної комісії про прийняття до експлуатації об`єкта нерухомого майна до експлуатації 31.03.1967 року.

Згідно витягу з протоколу загальних зборів від 02.02.2004 року правління ЖК «ВЕСТ», ЖБК ім. Дзержинського перейменовано на ЖК «ВЕСТ».

Згідно копії довідки ЖК «ВЕСТ» від 19.04.2025 року №7, 21.01.1989 року відбувся обмін квартирами між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 в ході якого остання передала ОСОБА_1 квартиру в ЖБК ім. Дзержинського (нині ЖК «ВЕСТ»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , а ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 квартиру в державному житловому фонді, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Згідно довідки про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна від 17.02.2025 року, виданої КП «ХМБТІ», реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.20212 року КП «БТІ» не проводилась, право власності не оформлено.

Відповідно копії відповіді з архівного відділу ВК ХМР від 26.05.2025 року, рішення ВК Комінтернівської районної ради про обмін квартири АДРЕСА_1 на зберіганні в Архівному відділі ХМР не виявлено, документи Бюро по обміну житлової площі на зберігання до Архівного відділу ХМР не надходили.

Крім того, суду надано копію ордеру на житлове приміщення №512 від 21.02.1989 року, серії Т, виданого на ім`я ОСОБА_1 на підставі рішення ВК ЖСК ім. Дзержинського від 30.01.1989 року №7, на право на зайняття в порядку обміну жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_6 ; копію ордеру на житлове приміщення №511 від 21.02.1989 року, серії Т, виданого на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення ВК Комінтернівської ради народних депутатів від 08.02.1989 року, на право зайняття в порядку обміну житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_5 ; копію заяви ОСОБА_1 на обмін жилої площі від 16.09.1988 року.

Матеріали справи також містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , виданого Ленінським РАЦС м. Харкова 21.12.1958 року; копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.07.2013 року щодо ОСОБА_1 ; копію свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , виданого ВРАЦС Голосіївського районного управління юстиції м. Києва 24.10.2008 року; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , виданого Харківським МВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16.10.2020 року; копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копії ордерів від 22.06.1966 року №5102 та від 23.08.1968 року №1874; копію розписки ОСОБА_4 від 25.06.1977 року; копію договору купівлі-продажу від 18.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гібадуловою Л.А., р.№5280.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.

Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством та/або його неефективність для захисту порушеного права/інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 06.04.2021 зі справи № 910/10011/19, від 02.02.2021 зі справи № 925/642/19.

Заявлена позивачем вимога щодо визнання права власності на квартиру не є ефективним способом захисту порушеного права позивача.

В даному випадку порушене право позивача має бути відновлено шляхом подання адміністративного позову щодо оскарження рішення державного реєстратора щодо відмови у вчиненні реєстраційних дій.

Отже, у зв`язку з обранням позивачем неефективного способу захисту порушеного права, який не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та спричиненим цим діянням наслідкам, що є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 10 - 13,76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту реєстрації Харківської міської ради, треті особи Житловий кооператив «ВЕСТ», ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Департамент реєстрації Харківської міської ради, , місце знаходження: Павлівський майдан, 4, м. Харків.

Третя особа: Житловий кооператив «ВЕСТ», , місце знаходження: пр. Байрона, 152, м. Харків.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Рішення суду ухвалено та підписано 17.11.2025 року.

Суддя І.В.Зелінська