Справа № 201/5571/25
Провадження № 2/201/3100/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

04.04.2024 в м. Дніпрі на перехресті вул. Івана Акінфієва та вул. Мусліма Магомаєва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (винуватець).

Цивільно-правова відповідність власника транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР-С/8974384, який діяв на дату ДТП.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2024 у справі № 201/4001/24.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль позивача, «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки.

05.05.2024 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завірені електронно-цифровим підписом оригінал повідомлення про ДТП, оригінал заяви на виплату страхового відшкодування та весь необхідні пакет документів.

10.05.2024 представник направив на електронну адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП ОСОБА_3 та копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 , виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3

10.05.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатила страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 у розмірі 7744,48 грн.

Позивач не погоджувався з розміром страхового відшкодування.

Представник позивача звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України у листі від 17.06.2024 повідомив, що розрахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснено на підставі висновку експерта ОСОБА_4 від 21.04.2024 № 3/24.

30.05.2024 представник позивача направив на електронну адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4604/24 від 25.04.2024, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» листом від 06.08.2024 направила копію висновку експерта Терентьєва Л.І. від 21.04.2024 № 31 та повідомила, що вони не можуть розглянути висновок експерта ОСОБА_5 , оскільки страховик своєчасно направив свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу.

Позивач вважає висновок експерта Терентьєва Л.І. від 21.04.2024 № 31 неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки даний висновок складено з порушенням норм чинного законодавства. Експерт не був обізнаний про кримінальну відповідальність.

Також висновок складався без врахування протоколу огляду, оскільки містить посилання на фотографії-документи за підписом представника страховика ОСОБА_6 , в якому визначено переліг деталей, що підлягають заміні та перелік ремонтних робіт. Із вказаного вбачається, що експерт ОСОБА_4 самостійно не визначав характер пошкоджень та не встановлював, які деталі потребують ремонту, а які заміни, як самостійно не визначав і час ремонтних робіт, а лише склав ремонтну калькуляцію. Вартість запасних частин експертом узята з невідомих інтернет джерел, що є порушенням п. 8.5.10 та п. 8.5.11 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена 24.07.2009 р. за №1335/5/1159 (далі Методика). Із ремонтної калькуляції експерта ОСОБА_4 слідує, що вартість майже всіх запасних частин узяті із інтернет сайтів, які не входять до переліку рекомендованих джерел, передбачених додатком 6 Методики, а також не є офіційними дилерами з продажу деталей автомобілів "Hyundai".Окрім того, із долучених роздруківок із сайтів не зрозуміло на яку дату зазначено вартість деталі, дана деталь є оригінальна чи аналог, а також це нова деталь чи б/у. В результаті того, що експерт ОСОБА_4 взяв вартість деталей з не рекомендованих джерел, що призвело до заниження вартість ряду деталей.

Оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплачено 7744,48 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 складає 29959,19 грн. (107407,62 - 7744,48 грн).

На підставі викладеного, просив стягнути з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 29959,19 грн, а також компенсувати судові витрати.

Заяви учасників процесу по суті справи.

Відповідач позовні вимоги не визнав, правом на надання відзиву не скористався.

Інші заяви учасників з процесуальних питань.

25.07.2025 представник відповідача директор Павлюк В.С. надав пояснення (а.с. 107 117), у яких вказав, що після отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку відповідач керуючись п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі закон №1961-IV) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду направив свого представника до місцезнаходження пошкодженого автомобіля для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. За результатами проведених дій оформлено протокол технічного огляду КТЗ від 18.04.2024, у якому представник відповідача зазначив наявність пошкоджень, які не відносяться до ДТП, яке сталося 04.04.2024, а саме, облицювання переднього бамперу автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_3 , має сліди відновлювального ремонту. Представник позивача Карпенко В.М., який був присутній під час проведення технічного огляду пошкодженого транспортного засобу заперечень щодо вищевказаного запису не зазначав.

З метою оцінки шкоди на підставі даних протоколу огляду на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» складено Висновок експертного дослідження №31 від 21.04.2024 з оцінки транспортного засобу, згідно із яким сума матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 , складає 86425,12 грн. (з урахування ПДВ за запасні частини та матеріали).

На підставі Висновку №31 відповідачем складено страховий акт № 40370/1 відповідно до якого 16.05.2024 на користь позивача сплачено страхове відшкодування в сумі 77448,43 грн.

Сторонами надані різні висновки експертів, тому суд має оцінити кожен висновок з точки зору його доцільності, логічності та припустимості до даної справи, а також врахувати той факт, що розмір страхового відшкодування має бути розрахований у відповідності до Закону №1961-ІV, який має в даних правовідносинах пріоритет перед положеннями інших актів цивільного законодавства України.

Законом №1961-IV та Методикою не встановлено обов`язок повідомлення оцінювача про кримінальну відповідальність. Таким чином відсутність в висновку №31 відомостей про попередження (обізнаність) оцінювача про кримінальну відповідальність не є порушенням.

У протоколі технічного огляду КТЗ, складеного оцінювачем позивача, не зазначено жодних пошкоджень автомобіля, які не відносяться до ДТП, яке сталося 04.04.2024. Вважав, що оцінювач позивача включив перелік робіт, які не відносяться до ДТП, чим вартість ремонтних робіт безпідставно збільшив.

Висновок експерта відповідача складався з врахуванням протоколу огляду, в абзаці другому сторінки 2 висновку оцінювачем визначено, що дослідження проводилося на підставі наданих замовником дослідження матеріалів без зовнішнього візуального огляду,згідно абзац другий п. 5.1 Методики оцінки. Отже, оцінювач не здійснював особисто огляд автомобіля Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_3 , а використовував протокол огляду, оскільки такий метод оцінки передбачений абзацом 2 п. 5.1 Методики оцінки.У замовленні представника страховика зазначено «Також до замовлення надається інша додаткова інформація вихідні дані для проведення дослідження». Також в Заяві на проведення експертного автотоварознавчого дослідження (без особистого огляду) та надання висновку експертного дослідження, автомобіля зазначені додатки, які додаються до заяви: копію свідоцтва про реєстрацію автомобіля; вихідні дані для розрахунку; фото пошкодженого автомобіля та акт огляду. Вартість запасних частин оцінювач відповідача брав з Ресурсів мережі Інтернет - https://avto.pro/, GRANDA.com.ua, https://importparts.pro), а використовував сайти лише по тим запасним частинам, вартість яких наведена в програмному застосунку AUDATEX.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Також із поясненнями відповідач заявив клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи за матералами справи, на вирішення якої просив поставити питання про вартість відновлювального ремонту. Обґрунтував необхідність призначення судом автотоварознавчої експертизи тим, що відповідач направив на огляд свого представника, вірно розрахував і відшкодував позивачу всю суму страхового відшкодування та не погоджується із вимогами про стягнення страхового відшкодування на підставі наданого позивачем висновку експерта. (а.с. 119 -121).

Представник позивача адвокат Демарчук М.В. 30.07.2025 надав пояснення (а.с. 130 136), у яких повторно звернув увагу суду не порушення, допущені експертом ОСОБА_4 при складанні висновку № 31 від 21.04.2024, просив задовольнити позов

Також представник позивача заперечення на клопотання про призначення експертизи (а.с. 138 140), у яких вважав, що проведення експертизи є недоцільним, оскільки висновок відповідача є неповним, а автомобіль вже відновлений.

Рух справи.

Ухвалою судді від 12.05.2025 відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено у спрощеному провадженні без виклику сторін (а.с. 95).

Враховуючи категорію спору (малозначна справа), справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 04.04.2024 в м. Дніпрі на перехресті вул. Івана Акінфієва та вул. Мусліма Магомаєва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 і автомобіля «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (винуватець).

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль позивача, «Hyundai Accent», д.р.н. НОМЕР_1 , чим завдані матеріальні збитки.

Цивільно-правова відповідність власника транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.р.н. НОМЕР_2 , застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» згідно із полісом № ЕР-С/8974384, який діяв на дату ДТП (а.с. 18).

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2024 у справі № 201/4001/24 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративні відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 16-17).

05.05.2024 представник ОСОБА_1 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завірені електронно-цифровим підписом оригінал повідомлення про ДТП, оригінал заяви на виплату страхового відшкодування та весь необхідні пакет документів. 10.05.2024 направив на електронну адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завірені електронно-цифровим підписом рахунок з СТО ФОП ОСОБА_3 та копію витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 , виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_3 (а.с. 9-15).

10.05.2024 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатила позивачеві страхове відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 у розмірі 7744,48 грн (а.с. 19)

30.05.2024 представник позивача направив на електронну адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4604/24 від 25.04.2024, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди.

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» листом від 06.08.2024 надало копію висновку експерта ОСОБА_4 від 21.04.2024 № 31 із повідомленням про неможливість розглянути висновок експерта ОСОБА_5 , оскільки страховик своєчасно направив свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с. 65).

На думку позивача розмір страхового відшкодування, що має бути доплачений страховою компанією складає 29959,19 грн (107407,62 - 7744,48 грн).

2. Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно із п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі

визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

Наведені вище положення законодавства визначають порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі уврегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди.

При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми)і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст. ст. 29, 36 Закону № 1961-IV), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону №1961-IV).

Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними, зокрема, в постановах від 20.03.2019 по справі № 522/438/18, від 20.03.2019 по справі № 695/882/15-ц.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у редакції, чинній на момент складання Звіту, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно до ст. 11 Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно із п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Матеріали справи не містять доказів того, що страховик з дотриманням п. 36.2 ст. 36 Закону здійснив виплату страхового відшкодування за попередньою згодою про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що своєчасне направлення свого представника на огляд пошкодженого транспортного є підставою для застосування висновку експерта ОСОБА_4 , оскільки висновок експерта ОСОБА_4 № 31 від 21.04.2024 складено з порушеннями чинного законодавства.

Позивачка не укладав договору на проведення оцінки вартості заподіяної шкоди з експертом ОСОБА_4 або з іншою особою, яка проводила експертизу на замовлення страховика.

Відповідно до п. 5.1. Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до п.п. 8.5.1. у зазначених у пункті 5.1 розділу V цієї Методики випадках орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), визначає обсяги ремонтних робіт з відновлення КТЗ або характер та обсяг його пошкоджень.

Однак, відповідного обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження, суду не надано.

Відтак, огляд пошкодженого транспортного засобу і розрахунки зроблені різними особами всупереч вимогам п. 5.1 Методики.

Також висновок складався без врахування протоколу огляду. Протокол огляду складений представником страховика Остапковичем П.П. (а.с. 85 87). Експерт ОСОБА_4 самостійно не визначав характер пошкоджень та не встановлював, які деталі потребують ремонту, а які заміни, як самостійно не визначав і час ремонтних робіт, а лише склав ремонтну калькуляцію.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Позивач реалізував своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону і звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, запросив на огляд пошкодженого автомобіля та надав йому копію висновку експерта Дроздова Ю.В., складений за його результатами.

Як видно із Висновку експерта товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. № 4604/24 від 25.04.2024, яким вартість матеріального збитку власника транспортного засобу визначена у 107407,62 грн, у ньому вказано, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (а.с. 20).

Висновок експерта Терентьєва Л.І. від 21.04.2024 № 31 є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки експерт не був обізнаний про кримінальну відповідальність.

Якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст.384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України, то такий висновок є недопустимим доказом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду міститься у постанові від 04.11.2021 у справі № 904/684/18.

Оскільки ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплачене лише 7744,48 грн., то решта сума недоплаченого страхового відшкодування підлягає стягненню із ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 і складає 29959,19 грн (107407,62 - 7744,48 грн).

У зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо клопотання про призначення експертизи

Вирішуючи клопотання відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи (а.с. 119 121), суд доходить до висновку по відмову у його задоволенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються також висновками експертів.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з частиною 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Позивач реалізував своє право і звернувся до незалежного судового експерта з метою встановлення вартості шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Згідно роз`яснень п.17 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №8від 30.05.1997року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

В силу вимог ЦПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників цивільного провадження.

Представник відповідача не обґрунтував жодними аргументами доцільності проведення автотоварознавчої експертизи, тому суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Розподіл судових витрат.

Щодо судового збору.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (а.с. 1).

Щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 139, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, наявність в матеріалах справи висновку експерта Дроздова Ю.В., який має кваліфікацію судового експерта, приймаючи до уваги повне задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати, пов`язані із проведенням експертиз за складення висновку експертом Дроздовим Ю.В. згідно платіжної інструкції від 09.05.2024 в розмірі 2760,00 грн (а.с. 56), які покладені у підстави задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ч. 1 ст. 274. ч. 5 ст.279 ЦПК України, суддя,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ЄДРПОУ 20782312) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) недоплачене страхове відшкодування (майнову шкоду) в розмірі 29959,19 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн та витрати на проведення експертизи 2760,00 грн, а всього 3971,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя О.С. Наумова