Справа № 496/6203/25
Провадження № 2/496/3502/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Сурженко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Біляївської міської ради та Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить виключити з актового запису від 24.03.2016 року за № 8 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомостей про батька ОСОБА_4 .

24.09.2025 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов шляхом заборони виплачувати соціальні виплати у вигляді одноразової грошової допомоги ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що знаходиться в АДРЕСА_1 , до вступу у законну силу рішення по даній цивільній справі № 496/6203/25.

Заява обґрунтована тим, що після смерті її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув, як військовослужбовець під час бойових дій по захисту Батьківщини, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має отримувати соціальну допомогу від держави, як донька загиблого батька. Оскільки вона (позивачка) оспорює батьківство сина ОСОБА_4 , виникла необхідність у забезпеченні позову шляхом вжиття зазначеного вище заходу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, а частиною 3 вказаної статті встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 року по справі № 700/720/17 (провадження № 61-1995 св 20), вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Предметом позову є оспорювання заявницею ОСОБА_1 батьківства свого загиблого сина ОСОБА_4 , який записаний батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Метою забезпечення позову є унеможливлення отримання малолітньою дитиною соціальної допомоги від держави після смерті батька-військовослужбовця, який загинув під час бойових дій по захисту країни.

Дослідивши доводи, викладені в заяві, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що спосіб забезпечення позову, обраний заявницею, не пов`язаний з предметом позову, є неспівмірним із заявленими нею позовними вимогами та спрямований на майбутні правовідносини.

Окрім того, заявницею не обґрунтовано, як саме невжиття заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду щодо виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, за умови задоволення позову.

Суд зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору у судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 26.09.2025 року.

Суддя Л.О. Пендюра