Справа №333/7124/25
Провадження №2/333/4345/25

10 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Лузанової А.Д.,
ВСТАНОВИВ:
06.08.2025 року КП «Водоканал» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 50 038,15 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачі у справі проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та користуються послугами КП «Водоканал» - з централізованого водопостачання та водовідведення.
Однак, оплату за послуги підприємства відповідачі вносять не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з 01.05.2019 року по 30.06.2025 року за останніми утворилась заборгованість в розмірі 50 038,15 грн.
З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 26.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомил, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило.
З огляду на викладене, керуючись ч.4 ст.223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст.280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог КП «Водоканал», виходячи з такого.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Судом встановлено, що згідно статуту КП «Водоканал», затвердженого розпорядженням міського голови від 26.09.2019 року №276р, предметом діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення безперебійного постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області питної води відповідно до існуючого Державного стандарту та з переданими в експлуатацію Підприємству параметрами мереж і споруджень; забезпечення постачання населенню, підприємствам, організаціям міста й області технічної води відповідно до існуючого Державного стандарту; забезпечення водовідведення й очищення господарсько-побутових стоків.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3).
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_3 , за період з 01.05.2017 року по 30.04.2025року становить 50 038,15 грн.
Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з водопостачання та водовідведення.
Судом встановлено, що заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.05.2019 року по 30.06.2025року становить 50 038,15 грн.
Згідно довідки КП «Водоканал» щодо заборгованості за надані послуги, отримувачами послуг за вказаною вище адресою є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з особовим рахунком № НОМЕР_3 .
Згідно відповіді з Департаменту адміністративних послуг ЗМР, що надійшла до суду 21.08.2025 р., місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , з 03.12.1991 р.
Зі змісту відповіді Департаменту адміністративних послуг ЗМР, що надійшла до суду 21.08.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 не зареєстрований за вказаною вище адресою.
За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не є власниками або співвласниками вказаного житла.
За положеннями ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Постановою КМУ від 02.02.2022 року №85 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. №690», затверджені типові форми договорів, у тому числі форма типового публічного договору приєднання з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Відповідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», публічні договори приєднання вважають укладеними, якщо протягом З0 днів з дня опублікування тексту договору (тобто з 01.04.2022 року) на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Таким чином з 01.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , укладено публічний договір.
Претензій від відповідачів щодо якості наданих послуг за вказаний період до позивача не надходило.
Згідно вимог ст.ст.67, 68 ЖК Української РСР, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Позовна заява КП «Водоканал» та долучені до неї матеріали не містять жодного доказу про те, що ОСОБА_1 є фактичним споживачем послуг.
Інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , відсутня.
Будь-яких доказів про те, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири або користувачем наданих послуг за вказаною адресою, матеріали справи не містять.
Фактично єдиним документом, наданим позивачем, який нібито підтверджує приналежність ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_4 , є довідка щодо заборгованості за надані послуги, в якій зазначено, що на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_3 .
Водночас, на думку суду, вказаний документ не є належним доказом того, що ОСОБА_1 отримував послуги від КП «Водоканал» за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.05.2019 року по 30.06.2025року.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13).
Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від стандарту «достатність доказів», підкреслює необхідність зіставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач.
Аналізуючи наведені норми права, враховуючи встановлені обставини, суд вважає недоведеним той факт, що ОСОБА_1 є учасником правовідносин з приводу централізованого водопостачання та водовідведення, а тому в задоволенні позовних вимог КП «Водоканал» про стягнення заборгованості з останнього слід відмовити.
Щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .
Згідно з вимогами Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 р. № 690, які діють до теперішнього часу, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до п.37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 690 від 05.07.2019 року, оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором.
Зі змісту Публічного договору вбачається, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісячно не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиті послуги.
За приписами ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.
Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 у справі зобов`язання з оплати наданих послуг за вказаний вище період належним чином не виконала, у зв`язку з чим, за останньою утворилась заборгованість в сумі 50 038,15 грн.
Факт наявності заборгованості у вказаному розмірі підтверджується матеріалами цієї справи, а саме розрахунком заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2019 р. по 30.06.2025 р. та довідкою по особовому рахунку № НОМЕР_3 .
Оскільки відповідачка оплату наданих послуг не довела, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явила, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 50 038,15 грн. з ОСОБА_2 є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За положеннями ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у повному обсязі, судовий збір в розмірі 3 028 гривень судом покладається на відповідачку.
Керуючись ст.ст. 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, 11, 202, 205, 525, 526, 530 ЦК України, суд,
Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.05.2019 року по 30.06.2025 року з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 10.11.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод