Справа №: 398/4162/25
провадження №: 2/398/2615/25
"07" листопада 2025 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Подоляк Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Долина Людмила Григорівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
Адвокат Долина Л.Г., яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.10.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2024 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть, наразі проживають окремо. Позивач разом з дітьми раніше проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, ще до початку повномаштабного вторгнення російських військ на територію України та до офіційного розірвання шлюбу між сторонами залишила територію України, а після 24.02.2022 року не мала можливості повернутись до України, оскільки перебувала в статусі тимчасового захисту в Польщі. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Наразі позивач разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач не має наміру перешкоджати відповідачеві у спілкуванні з дітьми. При цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, де він проживає наразі, їй не відомо. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь також аліменти за минулий період, починаючи з дати розірвання між нею та відповідачем шлюбу, тобто з 05.12.2024 року.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.08.2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомили.
Відповідач в судові засідання, призначені на 16.10.2025 та 07.11.2025, не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку. При цьому, поштові відправлення були отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду. Крім того, виклик відповідача в судове засідання на 07.11.2025 року було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив.
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України.
У відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2024 року було розірвано.
Згідно з копією свідоцтва серія НОМЕР_1 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_2 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 01.04.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 01.04.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 03.06.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, відповідно до копії договору оренди квартири від 10.11.2024 року, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
До правовідносин, які виникли, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно із ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Абзацом 1 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року постановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на дитину суд розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Оскільки діти проживають з позивачкою, остання має право на стягнення аліментів. Добровільно сторони не вирішили питання сплати аліментів, тому позивачка бажає отримувати аліменти за рішенням суду та просить їх стягувати у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом.
З врахуванням вищенаведеного та рівності обов`язку батьків в утриманні своїх дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом, і до досягнення останніми повноліття, підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий період з 05.12.2024 року і до дня звернення до суду з вказаним позовом, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Тлумачення ч. 2 ст. 191 СК України, свідчить про те, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів за минулий час позивач має довести наступні обставини:
- вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом періоду, за який позивач просить стягнути аліменти;
- неможливість одержання аліментів у зв`язку з ухиленням відповідача у цей період від їх сплати.
Ухилення від сплати аліментів - це винна протиправна поведінка, тобто, свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто із вимогою про сплату коштів, необхідних для утримання дітей.
Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.
Обов`язок доказування у даній категорії справ покладено саме на позивача, отже, саме позивач має довести не лише факт вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а факт умисного ухилення від виконання обов`язку по утриманню дитини після вжиття позивачем таких заходів. Тобто, позивач має не лише підтвердити факт надіслання офіційного звернення про необхідність виконати обов`язок по утриманню дитини, а й факт отримання або відмову в отриманні такого звернення, що підтверджуватиме ухилення особи від виконання обов`язку. Позивач має надати суду докази того, що, вчиняючи дії тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов`язку по утриманню.
Разом з тим, позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача протягом спірного періоду, за який позивач просить стягнути аліменти, а саме з 05.12.2024 року до 07.07.2025 року, та ухилення відповідача від сплати аліментів в такий період.
За загальним правилом, визначеним СК України та зазначеною вище судовою практикою вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.
Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час не підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів за вказаний період, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей за період з 05.12.2025 року до 06.07.2025 року задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч.1 ст.191 СК України - аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 07.07.2025.
Розподіл судових витрат
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом, а відповідач від сплати судового збору під час розгляду даної справи не звільнений, то на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Долина Людмила Григорівна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.07.2025 року і до досягнення повноліття старшою дочкою ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на утримання іншої дитини, аліменти до досягнення нею повноліття стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір в дохід держави в сумі 1211 грн 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та(або) обов`язки, до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Долина Людмила Григорівна, яка діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №ЗП 003172 від 21.02.2025, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Я.М.Подоляк