Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2025 Справа №607/11956/25 Провадження №2/607/3718/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Байковецька сільська рада про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Собчук В. К., через систему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка до дня своєї смерті постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Ще за життя, ОСОБА_3 23 грудня 2005 року на випадок смерті було складено заповіт, який посвідчений Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, реєстровий № 52, відповідно до якого, все її майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось і все те, на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 . Інших спадкоємців за вище вказаним заповітом немає.

27 липня 2007 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Новак О. В. видано на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, що належали померлій ОСОБА_3 .

Окрім вище вказаного майна до складу спадщини померлої входить 1/5 частки спірного житлового будинку АДРЕСА_1 .

Державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку АДРЕСА_1 , про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №577/02-31 від 02 квітня 2025 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадщини померлого ОСОБА_4 входить 1/5 частки спірного житлового будинку АДРЕСА_1 . Державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку АДРЕСА_1 , про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №578/02-31 від 02 квітня 2025 року.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 та за законом після смерті сина ОСОБА_4 , зареєструвати своє право власності на житловий будинок, тому змушена звернутися до суду з позовом.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на: 1/5 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 16 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/11956/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

30 червня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом зареєстровано зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Байковецька сільська рада про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді справа № 607/11956/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Байковецької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , який до дня своєї смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу спадщини ОСОБА_4 входить 1/5 частки спірного житлового будинку АДРЕСА_1 . Державним нотаріусом Тернопільської державної районної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність частки житлового будинку АДРЕСА_1 , про що видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 578/02-31 від 02 квітня 2025 року.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_4 , зареєструвати своє право власності на житловий будинок, тому змушений звернутися до суду з позовом.

З огляду на вказане, ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на 1/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 16 липня 2025 року, витребувано від Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 392/2007 року, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 66/2025, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

На виконання протокольної ухвали суду від 16 липня 2025 року про витребування копії матеріалів спадкової справи, 06 серпня 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 66/2025, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ; 15 серпня 2025 року від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 392, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протокольною ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні, яке відбулося 18 серпня 2025 року, суд постановив прийняти до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 607/11956/25 - зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Байковецька сільська рада про визнання права власності на спадкове майно. В цьому ж судовому засіданні суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті, ухвала занесена до протоколу судового засідання.

Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічними позовами ОСОБА_1 - адвокат Собчук В. К. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача-відповідача, позовні вимоги підтримав та просила задовольнити у повному обсязі. Також визнав зустрічний позов та не заперечив проти його задоволення.

Відповідач за первісним та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи без його участі. Зустрічний позов підтримав, визнав первісний позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом, третьої особи за зустрічним Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, проте через підсистему «Електронний суд» надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, при вирішенні питання покладається на думку суду.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 від 27 грудня 1961 року, в графі батько зазначено ОСОБА_6 , у графі мати ОСОБА_3 .

03 вересня 1983 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_7 , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 03 вересня 1983 року міським відділом ЗАГС.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_3 від 22 серпня 1984 року, в графі батько зазначено ОСОБА_2 , у графі мати ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 75 років, померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_4 , виданим 15 лютого 2006 року Виконкомом Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 39 років, помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 , виданим 14 червня 2024 року Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_4 нотаріусом зареєстровано спадкову справу № 66/2025, про що Тернопільською районною державною нотаріальною конторою складено Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 80322030 від 04 березня 2025 року.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 березня 1989 року, виданого на підставі рішення Тернопільської районної Ради народних депутатів № 81 від 28 березня 1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки», житловий будинок в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, що складається з чотирьох членів, головою якого є ОСОБА_3 .

Документ про право власності зареєстровано в реєстрову книгу № 1, стор. № 125, за реєстром № 125, що вбачається з реєстрованого напису начальника Тернопільського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації М. Г. Федчишин від 30 березня 1989 року.

Відповідно до довідки, виданої Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 31 січня 2025 року за № 7/03.3-04, житловий будинок АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року належав до суспільної (громадської) групи господарства «господарство колгоспника» членами якого були: голова двору ОСОБА_3 1930 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1959 р.н., зять ОСОБА_2 , 1959 р.н., внук ОСОБА_4 , 1984 р.н., онука ОСОБА_8 , 1988 р.н.

Зі змісту інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14 січня 2025 року з вих. № 34, державна реєстрація права власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , станом на 01 січня 2013 року, зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільського районною радою 30 березня 1989 року на підставі рішення виконкому № 81 від 28 березня 1989 року, та записано 30 березня 1989 року в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 125.

Зі змісту інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18 березня 2025 року з вих. № 270, житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями, загальною площею 162,1 кв.м. (житловою 93,6 кв.м.), рахується за головою колгоспного двору ОСОБА_3 . Загальна площа збільшилася на 74.4 м.кв., житлова площа збільшилася на 43,5 м.кв. за рахунок проведеної реконструкції житлового будинку. Будівельні роботи, що потребують дозвільних документів не проводились.

18 березня 2025 року на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

15 серпня 2025 року на запит суду від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшла копія спадкової справи № 392, заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів встановлено, що 27 липня 2007 року після смерті ОСОБА_3 до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: земельну ділянку та грошовий вклад.

23 грудня 2005 року ОСОБА_3 , склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області О. М. Чорномаз та зареєстрований в реєстрі за № 52. Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що спадкодавець заповів усе належне їй майно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , про що нотаріусами було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом та додаткові свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Зокрема ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на грошові вклади з нарахованими на нього відсотками та компенсаціями, спадкова справа № 392, зареєстрована в реєстрі за № 2-335, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 10513233 від 27 липня 2007 року.

02 квітня 2025 року після смерті ОСОБА_3 до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

02 квітня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук В. Ю., розглянуто подані ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 392/2007 року, після смерті ОСОБА_3 , за заявою дочки померлої ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2007 року за № 670. Інші спадкоємці не зверталися.

ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності, що вбачається із постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій № 577/02-31 від 02 квітня 2025 року.

06 серпня 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 66/2025, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Із матеріалів встановлено, що 04 березня 2025 року після смерті ОСОБА_4 до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 225 відділу «Центру надання адміністративних послуг» Байковецької сільської ради про осіб місце проживання яких реєструвалося в період з 31 серпня 2001 по 12 червня 2024 року за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 .

02 квітня 2025 року, державним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осадчук В. Ю., розглянуто подані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 66/2025 року, після смерті ОСОБА_4 , за заявою батька та матері померлого - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 березня 2025 року за № 193. Інші спадкоємці не зверталися.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності, що вбачається із постанови про відмову у вчинені нотаріальних дій № 578/02-31 від 02 квітня 2025 року.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору за адресою по АДРЕСА_1 , були голова двору ОСОБА_3 1930 р.н., дочка ОСОБА_1 , 1959 р.н., зять ОСОБА_2 , 1959 р.н., внук ОСОБА_4 , 1984 р.н., онука ОСОБА_8 , 1988 р.н.

Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: по АДРЕСА_1 , мали ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , в рівних частках, тобто по 1/5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина, на 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, оскільки в користь позивачки-відповідачки складено заповіт ОСОБА_3 , в тому числі і на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , і ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, нею за заповітом після смерті ОСОБА_3 успадковано 1/5 частки будинковолодіння за вищевказаною адресою, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_4 в розмірі по 1/10 частки кожен спірного будинковолодіння, оскільки проживали та були зареєстровані з ним на день смерті, та в подальшому звернулися до нотаріуса із відповідною заявою, просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, державної реєстрації права власності на 1/5 частки, яка належала померлому, що стало причино звернення їх до суду.

Отож, у зв`язку з тим, що державна реєстрація права власності на будинковолодіння за вищевказаною адресою спадкодавцями не проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через суперечності (неточності щодо кількості членів колгоспного двору) у свідоцтві про право власності на це майно, нотаріус відмовила позивачці-відповідачці ОСОБА_1 , відповідачу-позивачу ОСОБА_2 , в оформленні спадкових прав видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом, а тому вказані спадкоємці звернулися до суду.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Померла ОСОБА_3 була головою колгоспного двору та отримувала свідоцтво на право особистої власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , проте у цьому свідоцтві вказані 4 членів колгоспного двору, що суперечить інформації, яка надана органом місцевого самоврядування, яку суд описав вище, та матеріалам справи.

Отож, право ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №227/3750/19 від 22 вересня 2021 року.

Врахувавши встановлені обставини, в сукупності із нормами матеріального права, суд виснує, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Байковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на: 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1/10 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Байковецька сільська рада підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/10 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з тим, що позивачка-відповідачка просить залишити судові витрати за нею, дане питання судом не вирішується.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Так, як позивачка-відповідачка за зустрічним позовом визнала позов, про що через представника подала відповідну заяву, слід повернути відповідачу-позивачу за зустрічним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору 758,85 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Байковецької сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Байковецька сільська рада про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім),85 грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім),85 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1-позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2, третя особа: Байковецька сільська рада, , адреса місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43, с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, 47711.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.