Справа № 642/1823/25
Провадження № 2/638/7078/25
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харків з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харків від 08.04.2025 року вказану позовну заяву направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого (Покровського) районного суду м. Кривого Рогу.

Ухвалою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 13.06.2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Харкова.

29.08.2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова з Покровського районного суду м. Кривого Рогу надійшла вказана цивільна справа та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 року розподілена судді Щепіхіній В. В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 04.09.2025 року витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості з Єдиної інформаційної бази даних про те, чи входить до переліку взятих на облік осіб як внутрішньо переміщена особа і якщо входить, фактичне місце проживання/перебування, адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю № 2001926 від 12.11.2025 року щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери фактична адреса проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Шевченківського районного суду м. Харкова.

Під час вивчення матеріалів заяви на виконання вимог ст.187 ЦПК України було встановлено, що у відкритті провадження за поданою позовною заявою необхідно відмовити з наступних підстав.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, підставою звернення ОСОБА_1 до суду є невизнання відповідачкою його права особистої власності на транспортний засіб марки "FORD FUSION" 2017 року, придбаний 13.04.2024 на підставі договору купівлі-продажу за №8048/2024/444-2955 після фактичного припинення шлюбних відносин за особисті кошти позивача. Тобто, як спосіб захисту свого права, позивач обрав вимогу щодо визнання за ним права власності на вказаний автомобіль, при цьому вважає, що презумпція спільної сумісної власності подружжя, а саме презумпція щодо придбання спірного транспортного засобу, має бути спростована. З вказаною позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 03.04.2025 спочатку до Ленінського (Холодногірського) районного суду м. Харкова.

08.04.2025 до Ленінського (Холодногірського) районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшло клопотання про об`єднання справи за його позовом зі справою №642/6018/24, яка була відкрита за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, при чому ОСОБА_1 у клопотанні наголошував, що ним подан не зустрічний позов в цій справі, а окрема позовна заява, яка подана в порядку ЦПК України.

Вивченням відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом було встановлено, що на час звернення позивача з даною позовною заявою до суду (03.04.2025 року) в провадженні Ленінського (Холодногірського) районного суду м. Харкова перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя (справа №642/6018/24, номер судового провадження 2/642/26/25). Предметом спору по вказаній справи є поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення з відповідача ( ОСОБА_1 ) грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки FORD FUSION, 2017 року випуску у розмірі 241 450 грн. 00 коп.

Рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова від 21.05.2025 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В порядку поділу спільного майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки FORD FUSION, 2017 року випуску, V двигуна 2488, д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 241 450,00 грн. Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 3928,50 грн.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існував спір щодо майна подружжя, придбаного під час їх перебування у шлюбу, а саме щодо транспортного засобу марки "FORD FUSION" 2017 року, придбаного 13.04.2024 на підставі договору купівлі-продажу за №8048/2024/444-2955 та зареєстрованого на ім`я ОСОБА_1 , який був вирішений Холодногірським районним судом м. Харкова та ухвалено процесуальне рішення по суті. Станом на теперешній час вказане судове рішення законної сили не набрало.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21.07.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 21 травня 2025 року в складі судді Бородіної О.В. по справі № 642/6018/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Оскільки рішення суду по справі №642/6018/24 зі спору між тими самими сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), з тих самих підстав (встановлення правового режиму власності транспортного засобу марки "FORD FUSION" 2017 року) та про той самий предмет спору не набрало законної сили, то на сьогоднійшній день вважати, що такий спір остаточно вирішено неможливо до розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції і ухвалення відповідного рішення.

При цьому суд звертає увагу, що Верховний суд у своїй практиці акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 предметом спору за його позовом є транспортний засіб марки "FORD FUSION" 2017 року, придбаний 13.04.2024 на підставі договору купівлі-продажу за №8048/2024/444-2955. Предметом спору у справі №642/6018/24 за позовом ОСОБА_2 є той самий транспортний засіб "FORD FUSION" 2017 року, грошову компенсацію 1/2 частки вартості якого просила стягнути позивачка. Заперечуючи на вказаний позов, ОСОБА_1 посилався на те, що на час придбання транспортного засобу сторони фактично разом не проживали, транспортний засіб відповідач придбав за особисті кошти, тобто доводи в обгрунтування заперечень фактично є доводами в обгрунтування заявлених позовних вимог.

Отже, предмет спору в заявленому ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позові спрямований на той самий предмет спору, що й в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 у справі № №642/6018/24. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

З урахуванням вищевстановленого, керуючись положеннями п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі, оскільки в провадженні Холодногірського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа з тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 186, 187 ЦПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю одного із подружжя.

Повернути позивачу позовну заяву з усіма доданими копіями до неї документів.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Щепіхіна