Справа № 204/7295/25
Провадження № 2/204/3633/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

15 жовтня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мистецтво права» (адреса місця знаходження: вул. Робоча, буд. 1, м. Дніпро), третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради(адреса місця знаходження: пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро) про усунення перешкод у користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мистецтво права», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрація місцезнаходження відповідача.В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 22.03.2024 останній є власником земельної ділянки та об`єкта нерухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . За адресою місцезнаходження належного позивачу майна, здійснено державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «ЮК «МИСТЕЦТВО ПРАВА», де останній з 2013 по 03.12.2024 був одним із засновників товариства. 03.12.2024 після припинення корпоративних відносин з відповідачем та передачі 40% частки статутного капіталу, позивач перестав бути пов`язаний із діяльністю товариства. У червні 2025 під час перевірки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо, що за адресою розташування належного позивачу майна, без договору оренди та згоди останнього, досі зареєстровано місцезнаходження відповідача. Вважає, що незмінний на теперішній час факт державної реєстрації місцезнаходження відповідача чинить перешкоди у користуванні майном, що є порушенням права власності.

Ухвалою суду від 14.07.2025 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглянута з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 14.07.2025, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник надав суду заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку. Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради правом присутності не скористався, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки та житлового будинку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 22.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №736 (а.с.9-12).

Право власності на вказані об`єкти нерухомості зареєстровані 22.03.2024за реєстраційними номерами 020, 01, що підтверджується копіями витягів №371051160, №371050223 від 22.03.2024 з Державного реєстру речових прав.

Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.07.2014 державним реєстратором ОрєшкінойВ.А. вчинено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (в частині зміни місцезнаходження) ТОВ «ЮК «МИСТЕЦТВО ПРАВА», місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49006, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Робоча, будинок 1(а.с.18-20).

Із наданих документів вбачається, що позивач з 2013 по 03.12.2024 був одним із засновників ТОВ «ЮК «МИСТЕЦТВО ПРАВА». Протоколом №1/2024 загальних зборів учасників ТОВ «ЮК «МИСТЕЦТВО ПРАВА» від 02.12.2024 вирішено звільнити позивача з посади директора Товариства з 02.12.2024 за угодою сторін та призначити на його посаду ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )(а.с14). .

03.12.2024 позивач та ОСОБА_2 склали акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЮК «МИСТЕЦТВО ПРАВА», посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ЧепковоюО.В., зареєстрованого в реєстрі за №6080, тим самим припинив корпоративні відносини з відповідачем(а.с.15).

Як зазначає позивач у позові, 03.12.2024 між ним та ОСОБА_2 було досягнуто усної домовленості на підставі ст. 206 ЦК України, згідно якої новий учасник Товариства зобов`язався вжити необхідні заходи на проведення змін в частині відомостей про державну реєстрацію місцезнаходження Товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.06.2025 встановлено, що місцезнаходження відповідача не змінено та зареєстроване за адресою нерухомого майна позивача.

Доказів укладення між сторонами будь-яких цивільно-правових угод, що надають відповідачу право на користування належним позивачу нерухомими майно, суду не надано.

За змістом ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань" визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Змістом статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань" передбачено повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом статті 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в розумінні абзацу 1 пункту 8 частини першої статті 1 Закону).

Водночас статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (пункт 2 частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує права чи законні інтереси позивача.

Така ж позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 904/5857/1.

Суд погоджується із тим, що у даному випадку має місце порушення права власності позивача, за захистом якого він звернувся до суду з негаторним позовом про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування недостовірного запису в ЄДР.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, цивільне законодавство визначає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном як спосіб захисту речових прав, який може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Пунктом 7 частини 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» закріплено принцип об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі. Відповідно до статті 10 вказаного Закону: 1) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; 2) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; 3) якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості; 4) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Продовження реєстрації без достатніх правових підстав адресу свого місцезнаходження за адресою нерухомості позивача, відповідач реалізує належні власнику об`єкта правомочності без відповідної правової підстави, як то договору оренди, користування, інше, що об`єктивно перешкоджає позивачу у здійсненні своїх прав на користування належним йому об`єктом нерухомого майна.

З урахуванням вказаних вище приписів законодавства, суд доходить до висновку, що продовження реєстрації відповідачем свого місцезнаходження за місцезнаходженням майна позивача є порушенням права власності позивача на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що така ситуація створює передумови для втручання у право власності позивача, зокрема у право безперешкодно та на власний розсуд користуватись і розпоряджатись своїм нерухомим майном, як з боку самого відповідача, так і з боку: 1) контролюючих органів, на яких відповідно до закону покладено обов`язок проведення перевірок дотримання вимог чинного законодавства (екологічного, протипожежного, охорони праці, податкового тощо); 2) органів виконавчої служби під час виконання судових рішень, 3) правоохоронних органів під час здійснення процесуальних та слідчих дій (зокрема обшук, тимчасовий доступ до речей і документів, виклик на допит посадових осіб тощо).

Також таке втручання є можливим із сторони невизначеного кола третіх осіб, з якими відповідач може перебувати у договірних чи позадоговірних відносинах, і які, в силу достовірності інформації, що міститься у ЄДР, можуть обґрунтовано направляти кореспонденцію, чи з`являтись особисто за зареєстрованою адресою місцезнаходження відповідача або іншим чином втручатись у здійснення позивачем свого права власності та звужуючи гарантований законом обсяг його свободи у здійсненні прав.

З урахуванням вказаних вище приписів законодавства, суд доходить до висновку, що реєстрація відповідачем свого місцезнаходження на даний час за місцезнаходженням майна позивача є порушенням права власності позивача на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань передбачено вчинення реєстраційних дій на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

З огляду на викладене, та враховуючи правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 04.09.2018 у справі № 904/5857/1 та від 27.03.2019 у справі №809/3420/14, суд вважає обраний позивачем спосіб захисту права власності шляхом подання негаторного позову у спосіб скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації відомостей про місцезнаходження відповідача належним та ефективним, а позовні вимоги обґрунтованими, законними, належним чином доведеними та такими, які належить задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 93, 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, статей 1, 4, 10, 14, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», ст. ст. 3, 10, 11, 77, 78, 82, 141, 142, 200, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мистецтво права», третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном- задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні нерухомим майном розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцівта громадських формувань №0028688 від 09.09.2013 в частині державної реєстрації місцезнаходження юридичної особи ТОВ «ЮК«Мистецтво права», , (адреса місця знаходження:м. Дніпро, вул. Робоча, 1).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мистецтво права», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в сумі 1211 грн.20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (адреса місця знаходження: АДРЕСА_1 );

Представник позивача - Ромазанов Руслан Ровшанович (адреса для листування: АДРЕСА_4 );

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Мистецтво права», , (адреса місця знаходження: вул. Робоча, буд. 1, м. Дніпро);

Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (адреса місця знаходження: пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро).

Суддя: С.В.Чудопалова