11.11.2025 Суддя Паляничко Д. Г.
Справа № 2029/2-3012/11
Провадження № 2-зз/644/4/25
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення позову

11 листопада 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Паляничко Д.Г.,

за участю секретаря судового засідання Костильова О.В.,

одноособово, дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила» про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вжитих ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2009 року по справі 2-9388/2009,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад:

1.1. позиції заявника

22 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила» (надалі за текстом ТОВ фірма «Людмила» /заявник), в особі керівника Білан Людмили Дмитрівни, яка діє на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з заявою про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2009 року по справі 2-9388/2009, а саме: скасувати арешт на нежитлову будівлю літ. «А-3», загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою : АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви зазначено, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2009 по справі 2-9388/2009 були вжиті заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «А-3», загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м, що розташована за адресою: проспект Орджонікідзе (нова назва Альошина Архітектора) 16-А м. Харків, укладений 17.03.2009 між ТОВ фірма «Людмила», в особі ліквідатора Косиневського М.А. та ОСОБА_2 , застосовано до сторін правові наслідки недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України та стягнуто з ТОВ фірма «Людмила» на користь ОСОБА_2 18000 грн.

У зв`язку з виконанням рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 в повному обсязі, ТОВ фірма «Людмила» просить скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2009 по справі 2-9388/2009.

2. заяви, клопотання

28 липня 2025 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова від представника ТОВ фірма «Людмила» - адвоката Севостьянова Євгена Вікторовича, який діє на підставі ордеру серії ХВ № від 25.10.2021, надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

20.10.2025 через канцелярію суду від представника заявника адвоката Севостьянова Є.В. надійшла заява про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення у його відсутність, заяву підтримує у повному обсязі.

27 жовтня 2025 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій останній повідомляє про відсутність заперечень, щодо задоволення клопотання ТОВ Фірма «Людмила» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2029/2-3012/11, заразом просить суд розглянути справу у його відсутність.

3.інші процесуальні дії у справі

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 22.07.2025 справа № 2029/2-3012/11 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г.

Відповідно до Закону України від 26.02.2025 № 4273-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», найменування Орджонікідзевського районного суду міста Харкова змінене на Індустріальний районний суд міста Харкова.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно протоколу зборів учасників ТОВ фірма «Людмила» від 22.02.1994 призначити директором ТОВ «Людмила» - Білан Людмилу Дмитрівну.

Відповідно до договору № 105 купівлі продажу цілісного майнового комплексу орендного підприємства фірма «Людмила» від 22.11.1993, Торгова фірма «Людмила», в особі голови ради організації орендарів - Білан Людмили Дмитрівни, придбала цілісний майновий комплекс орендного підприємства фірма «Людмила», об`єктом якого є нежитлова будівля, що розташована: АДРЕСА_1 .

З Реєстраційного посвідчення на будинок, який належить кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям № 115 від 26.11.1996 та 28.09.1998, судом установлено, що нежитлова будівля літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 зареєстроване за ТОВ фірма «Людмила» на підставі договору № 105 купівлі-продажу.

Зазначене вище підтверджується Додатком № 3 до Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом фонду державного майна України від 22.07.1998 № 1450.

З Договору купівлі-продажу № 921 від 17.03.2009 між ТОВ Фірма «Людмила» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. вбачається, що Продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 , і зобов`язується сплатити за них грошову суму.

За інформацією з Витягу з Державного реєстру правочинів № 7105179 від 17.03.2009, право власності на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 , набув ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22222136 від 20.03.2009, нежитлова будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 921 від 17.03.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В.

Суд установив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2009 накладено арешт на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А-3» пл. 1748,3 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2010 справу передано на розгляд Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.08.2012 у позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. «А-3» пл. 1748,3 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 відмовлено за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.08.2012 скасовано і ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила», ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі недійсним задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитловій будівлі літ. «А-З» загальною площею 1 748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 17.03.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила», в особі ліквідатора Косиневського Максима Анатолійовича та ОСОБА_2 .

Застосовано до сторін правові наслідки недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила» на користь ОСОБА_2 18 000 (вісімнадцять) тисяч гривень.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Людмила» засновано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , керівником якого є ОСОБА_4 .

ТОВ фірма «Людмила» звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Саутенко Н.В. з заявою про видачу оригіналу Договору № 105 купівлі-продажу з переліком нерухомого майна згідно з Додатком № 3 до Порядку підтвердження права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом фонду державного майна України від 22.07.1998 № 1450, у зв`язку щ тим, що договір купівлі-продажу № 921 від 17.03.2003 визнано недійсним рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 справа № 2029/2-3012/11.

Згідно Акту про виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 по справі № 2029/2-3012/11 від 08.07.2025 складеного ТОВ фірма «Людмила» та ОСОБА_2 , рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 виконано у повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 07.07.2025, призначення платежу оплата на виконання рішення апеляційного суду від 28.11.2012 по справі 2029/2-3012/11.

Судом установлено за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що об`єкт нерухомого майна № 437010942 від 25.07.2025 нежитлова будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 921 від 17.03.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В.

Судом встановлено, що на підставі рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про перейменування об`єктів топоніміки міста Харкова» від 20.11.2015 № 12/15 перейменовано об`єкти топонімії м. Харкова, зокрема й в Індустріальному районі міста: поточне найменування «проспект Орджонікідзе» змінено на нове найменування «проспект Архітектора Альошина».

5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо виконання судових рішень, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 та ін.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі ст. 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені ст.149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено ст. 158 ЦПК України, ч. 1, 4 якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Частинами 1, 2 ст. 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 7 та 8 ст. 158 ЦПК України визначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасникам справи, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Втручання у право власності може бути виправданим згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й буде відповідати усталеній прецедентній практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»), якщо воно здійснено: з метою врегулювання спору і врахування права власності іншого співвласника (суспільний інтерес); на підставі закону; з дотриманням вимог співмірності і пропорційності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

6.Висновки суду.

З матеріалів заяви вбачається, що право власності на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 921 від 17.03.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В. який визнано недійсним рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 та застосовано до сторін правові наслідки недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила» на користь ОСОБА_2 18 000 (вісімнадцять) тисяч гривень.

Суд бере до уваги, що вищенаведене судове рішення виконане у повному обсязі, що підтверджується актом про виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 по справі № 2029/2-3012/11 від 08.07.2025 складеного ТОВ фірма Людмила та ОСОБА_2 , рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 виконано у повному обсязі, зазначене підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 07.07.2025, призначення платежу оплата на виконання рішення апеляційного суду від 28.11.2012 по справі 2029/2-3012/11 та заявою ОСОБА_2 .

Заразом, судом установлено, що після виконання своїх обов`язків визначених ст. 216 ЦК України, на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 по справі № 2029/2-3012/11 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила» на користь ОСОБА_2 18 000 (вісімнадцять) тисяч гривень, останній за інформацією з довідки № 437010942 від 25.07.2025 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна є власником нежитлової будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 921 від 17.03.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Саутенко Н.В.

Враховуючи наведене вище, зокрема виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 по справі № 2029/2-3012/11, а також відсутності обставин, які б свідчили про те, що наразі існує потреба в арешті вищезазначеного майна, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, суд дійшов переконання, що права позивача підлягають судовому захисту шляхом зняття арешту з майна, оскільки заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2009 мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на реальне виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 28.11.2012 по справі № 2029/2-3012/11, суд дійшов переконання, що потреба в забезпеченні позову відпала, тому заява ТОВ Фірма «Людмила» про скасування арешту підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2009 року по справі 2-9388/2009 , зокрема арешт на нежитлову будівлю літ. «А-3», загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , скасуванню, що відповідає п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Ухвалюючи судове рішення, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов переконання про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення, враховуючи п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України», у якій Європейський суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Отже, на підставі викладеного вище, керуючись ст. 158, 260-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Людмила» про скасування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вжитих ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2009 року по справі 2-9388/2009, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1748,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01.09.2009 по справі 2-9388/2009.

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя Д.Г. Паляничко