Справа № 545/5061/25
Провадження № 2-з/545/28/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Христич Оксани Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Затишок-8» про визнання правочину щодо односторонньої відмови від договору недійсним та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Затишок-8» про визнання правочину щодо односторонньої відмови від договору недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Одночасно з даною позовною заявою до суду надійшла заява представника заявника адвоката Христич О.С., подана в інтересах заявника ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій просить суд:

- накласти арешт на об`єкт нерухомості з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_1 41-А, яка розміщена у багатоквартирному житловому будинку, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0170;

- заборонити Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Затишок 8» (, місцезнаходження: 62433, Харківська обл., м. Люботин, вул. Джерелянська, буд. 2, кімн. 3) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження зазначеним об`єктом нерухомості, у тому числі здійснювати його розподіл або перерозподіл між іншими членами кооперативу, приймати або перераховувати пайові, вступні, цільові чи інші внески, залучати інших учасників до участі у будівництві, а також укладати договори про сплату внесків з іншими особами, стосовно об`єкта нерухомості з наступними характеристиками: квартира

АДРЕСА_1 41-А, що розміщена у багатоквартирному житловому будинку на земельній ділянці з кадастровим номером

:01:004:0170;

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно, державному та приватному нотаріусу та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, переходу чи реєстрації права власності стосовно об`єкта нерухомості, з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_1 41-А, яка розміщена у багатоквартирному житловому будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0170.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, представник вказує, 09.06.2017 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 8» в особі голови Шевченка М.Г. та ОСОБА_1 укладено договір № 01-04-01-010 про сплату внесків у ОК ЖБК «Затишок 8». Відповідно до п.1.1. цього Договору ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_2 (далі за текстом Об`єкт будівництва) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором (далі за текстом Об`єкт нерухомості) та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним Договором для Учасника. Відповідно до Додатку №1 до Договору № 01-04-01-010 про сплату внесків у ОК ЖБК «Затишок 8» від 09.06.2017 року учасник сплачує внесок будівельними матеріалами у грошовому еквівалентів наступному порядку: не пізніше 31.12.2017 року у кількості 45,15 кв.м. у сумі 316 050,00 грн, в тому числі вступний внесок у розмірі 2%, цільовий внесок 1% та пай.

Наголошує на тому, що, виконуючи умови Договору № 01-04-01-010 від 09.06.2017 року, ОСОБА_1 передав Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 8» в рахунок пайових внесків будівельні матеріали на загальну суму 316 050,00 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі матеріалів в рахунок пайових внесків від 09.06.2017 року. Вказує, що зазначений Акт підписаний сторонами без будь-яких зауважень чи заперечень, що свідчить про належне виконання заявником свого обов`язку зі сплати пайових внесків.

Стверджує, що, ОК ЖБК «Затишок 8» заявнику було направлено повідомлення про розірвання договору № 01-04-01-010 від 09.06.2017 р., яке мотивоване тим, що станом на жовтень 2025 року у ЖБК відсутні будь які документи (накладні, акти прийому-передачі, тощо), які свідчать про передання ОСОБА_1 будівельних матеріалів та сплату внеску, а загальний розмір простроченої заборгованості із сплати внеску за Договором складає 418 110 грн. Окрім того, у вказаному повідомленні зазначено, щодо об`єкту нерухомості, який є предметом Договору № 01-04-01-010 від 09.06.2017 року відповідачем буде укладено договір про сплату внесків із іншим учасником на власний розсуд, а датою розірвання Договору зазначено 24.10.2025 року. Тобто, вказане повідомлення є рішенням відповідача про дострокове розірвання договорів в односторонньому порядку.

Крім того, представник вважає, що у даному випадку поведінка ОК ЖБК «Затишок 8» направлена виключно на заволодіння як грошовими коштами ОСОБА_1 , так і матеріальними активами, в результаті чого ОСОБА_1 не отримав для себе будь якого блага, тобто є позбавленим того на що він розраховував при укладенні Договору.

Посилається на те, що у ОСОБА_1 існують реальні та обґрунтовані підстави вважати, що навіть у разі задоволення позовних вимог відповідач ОК ЖБК «Затишок 8» може ухилятися від виконання судового рішення та вживати дій, спрямованих на унеможливлення або ускладнення його виконання. Зокрема, ОК ЖБК «Затишок 8» може здійснити відчуження або повторний розподіл спірної квартири іншій особі, що створить ризик виникнення подвійних правових титулів на один об`єкт та фактично позбавить позивача можливості реалізувати своє право.

Відповідно до приписів ч. 1ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Дослідивши, подану заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України,суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Згідно з ч. 1ст. 150 ЦПК України,визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3ст. 150 ЦПК України,заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2019 у справі № 752/20385/18 (провадження № 61-5600св19) викладено правову позицію, відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, були порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На теперішній час заявник має обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може вчинити дії, спрямовані на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та доводи представника заявника, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких звернувся його представник до суду, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення заборони Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Затишок 8» вчиняти будь-які дії щодо розпорядження об`єктом нерухомості, та заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно, приватному та державному нотаріусу та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, переходу чи реєстрації права власності стосовно об`єкта нерухомості.

Щодо вимоги про арешту майна слід зазначити наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2021 року (справа № 643/12369/19) викладені такі правові висновки щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Верховний Суд зауважує, що враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майнає самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

З урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, суди дійшли обґрунтованого висновку про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони відчуження квартири.»

Враховуючи викладене, застосування арешту майна є недоцільним.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Христич Оксани Сергіївни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Затишок-8» про визнання правочину щодо односторонньої відмови від договору недійсним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Заборонити Обслуговуючому кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Затишок 8» (, місцезнаходження: 62433, Харківська обл., м.Люботин, вул. Джерелянська, буд. 2, кімн. 3) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження зазначеним об`єктом нерухомості, у тому числі здійснювати його розподіл або перерозподіл між іншими членами кооперативу, приймати або перераховувати пайові, вступні, цільові чи інші внески, залучати інших учасників до участі у будівництві, а також укладати договори про сплату внесків з іншими особами, стосовно об`єкта нерухомості з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_1 41-А, що розміщена у багатоквартирному житловому будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0170;

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно, державному та приватному нотаріусу та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо відчуження, переходу чи реєстрації права власності стосовно об`єкта нерухомості, з наступними характеристиками: квартира АДРЕСА_1 41-А, яка розміщена у багатоквартирному житловому будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0170.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи для відома та уповноваженій особі для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: О. Г. Путря