РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.11.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.

з участю секретаря Лозинського Т-Р. А.

представника позивача Андрусишина Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов обґрунтовує наступними обставинами. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 26.04.2022 Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено актовий запис №563 від 26.04.2022 та батьками малолітнього записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Відповідно до акту від 29.11.2023 о 11:00 год. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштовано у КНП ЛОР ««Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви». Від повідно до інформації КНП ЛОР «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» від 28.05.2024 та 25.09.2024, з моменту поступлення ОСОБА_2 відвідувала свого сина у 2023 році - 6, 16 та 23 грудня ,а у 2024 році - 9,14 та 15 лютого, 18 березня, 9 квітня та 16 травня, 2 червня, 24,29 серпня, 5, 19 вересня. На жодне засідання комісії з питань захисту прав дитини при Франківській районній адміністрації ОСОБА_2 не прибула, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена листами від 23.09.2024 №260001-вих-135373 та від 04.10.2024 №260001 - вих - 141417. З часу влаштування дитини у заклад, у Франківську районну адміністрацію, як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 із заявою про повернення дитини на виховання не зверталась. Просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 13.11.2024 року відкрито у справі провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про поважність причин неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Суд, заслухавши думку представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), зроблено актовий запис №563, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з відповіді Франківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 17.10.2024 року №608/33.25-23, актовий запис про народження №563 від 26.04.2022 року складений Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 29.11.2023 року за адресою АДРЕСА_1 , 29.11.2024 року о 11:00 год. було виявлено дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка залишена матір`ю без батьківського піклування.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 29.11.2023 року, умови проживання за адресою: АДРЕСА_1 задовільні, помешкання умебльоване та об лаштоване побутовою технікою. Під час обстеження ОСОБА_2 , не було на місці, місце її перебування невідоме. ОСОБА_2 з малолітнім сином з дозволу власника ОСОБА_4 тимчасово поселились без укладення договору оренди.

Згідно розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.12.2023 року №924, влаштовано малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви», за адресою: м.Львів, вул. Антоновича, 117, на повне державне забезпечення терміном на 1 рік.

Як вбачається з відповіді КНП ЛОР «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» від 25.09.2024 року №374, за період з червня по вересень 2024 року мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навідувалась до свого сина у наступні дні: червень - 02, липень - не приходила, серпень - 24,29, вересень - 5,19, лютий - 9,14,15, березень - 18, квітень - 09, травень - 16.

Як вбачається з відповіді КНП ЛОР «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» від 28.05.2024 року №206, з моменту поступлення мати відвідувала свого сина за наступним графіком: 2023 рік - грудень 6,16,23; 2024 рік - лютий 9,14, 15, березень 18, квітень 9, травень 16.

Згідно бази ІКС ІПНП ОСОБА_2 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, а саме: за ч.1 ст. 184 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного правопорушення №ВАД 28015 від 04.12.2023 року; за ч.1 ст. 184 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного правопорушення №ВАД 553058 від 16.11.2023 року; за ч.ч.1,2 ст. 175-1 КУпАП, постанова про вчинення адміністративного правопорушення №ГАБ 465105 від 10.03.2021 року; за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, постанова про вчинення адміністративного правопорушення № ГАБ 465107 від 10.03.2021 року; ч.ч. 1,2 ст. 175-1 КУпАП, постанова про вчинення адміністративного правопорушення №ГАБ 465457 від 02.03.2021 року; за ч.ч.1,2 ст.175-1 КУпАП, постанова про вчинення адміністративного правопорушення №ЕГА 166183 від 20.02.2021 року, що підтверджується відповіддю Львівського районного управління №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Згідно листа Служби у справах дітей Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 11.04.2024 року №142, було здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обстеження умов проживання було встановлено, що зі слів ОСОБА_5 , мами ОСОБА_2 , остання за адресою: АДРЕСА_2 , на протязі трьох років не проживає, відповідно до цього був складений акт обстеження умов проживання та взяте письмове пояснення від ОСОБА_5 , оскільки місце проживання ОСОБА_2 невідоме.

Відповідно до листа Служби у справах дітей Вінницької обласної військової адміністрації від 13.09.2024 №02-02-25-980, реєстрація ОСОБА_2 у с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області не підтверджує факт проживання/перебування матері за цією адресою та не є підставою для взяття дитини на облік відповідно до законодавства.

Як вбачається з висновку Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.10.2024 року, керуючись статтями 150, 152, 155, ч.1 п.164, 180 Сімейного кодексу України, враховуючи фактичне ухилення матір`ю від виконання батьківських обов`язкові щодо виховання дитини, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради від 14.10.2024, протокол №24, Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5)вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, відтак суд захищаючи права та інтереси дитини, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо її сина.

Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відтак, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, спроможна забезпечити сину рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, що є її обов`язком, як матері, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) матері, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам відповідача та малолітньої дитини.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282, 352 - 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви» у розмірі частки від її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду, 06.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом поданя апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 13 листопада 2025 року.

Сторони:

Позивач: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, адреса: м.Львів, вул. Генерала Чупринки, 85;

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський спеціалізований будинок дитини «Мальви», , адреса: м.Львів, вул. Антоновича В., буд. 117.

Суддя Ванівський Ю. М.