Справа № 344/5779/25
Провадження № 22-ц/4808/1443/25
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Баркова В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплаченої пенсії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в інтересах якого діє Іванів Олег Вікторович, на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Антоняком Т.М. 24 липня 2025 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, повний текст якого складено 04 серпня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі Пенсійний фонд) звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення зайво виплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у Пенсійного фонду виникла переплата пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника у пенсійній справі № 43.

На виконання наказу Пенсійного фонду від 01.02.2023 року № 89 відділом методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління сформовано Списки одержувачів пенсій за третій квартал 2023 року щодо факту їх працевлаштування та надано доручення від 17.11.2023 року № 16437/03-16 на опрацювання вищезазначених Списків.

За результатами опрацювання цих списків позивачем встановлено, що ОСОБА_1 працював з 01.01.2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 .

21.12.2023 року Пенсійним фондом прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій із ОСОБА_1 .

За період з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року утримано 1781,60 грн.

По особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 переплата пенсії становить 2075,40 гривень.

З метою добровільного повернення надміру сплаченої пенсії Пенсійний фонд листом № 0900-0401-8/34286 від 14.06.2024 року надіслав ОСОБА_1 відповідне повідомлення, а також претензії № 0900-0901-8/47784 від 04.09.2024 року, № 0900-0401-8/62242 від 05.12.2023 року. Однак, станом на березень місяць 2025 року надміру виплачену Пенсійним фондом пенсію відповідач не повернув.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення зайво виплаченої пенсії відмовлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Пенсійний фонд з таким рішенням суду не погодився, через свого представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Вважає, що при ухваленні рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, у Пенсійному фонді виникла переплата пенсії відповідачу ОСОБА_1 по втраті годувальника у розмірі 2075,40 грн. Оскільки пенсію за період 01.01.2023 року по 30.11.2023 року ОСОБА_1 отримано безпідставно, він зобов`язаний повернути зазначені кошти до пенсійного фонду.

Вважає, що у даній справі наявні всі умови для зобов`язання, що виникають з безпідставного набуття (придбання) майна. Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і у тому випадку, коли підстава на якій воно набуте, згодом відпала. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідні органи державної влади (ч. 2. ст. 326 ЦК України). Органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, призначає пенсії, готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, здійснює контроль за цільовим використанням коштів є Пенсійний фонд України. Згідно з п. 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою правління ПФУ від 23.07.2014 року №280, Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені у встановленому порядку територіальні органи.

Тому переконаний, що виплачені у розмірі 2075,40 грн. ОСОБА_1 пенсійні кошти є майном юридичної особи, а відтак підлягають поверненню.

Враховуючи наведене, представник Пенсійного фонду просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, який позов задовольнити на користь Пенсійного фонду.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 2075, 40 грн і є менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн * 30 = 90 840 грн), тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають iз встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Фактичні обставини справи

Згідно розрахунку переплати пенсії по пенсійній справі №43 ОСОБА_1 за період 01.01.2023 року по 30.11.2023 року за підписом начальника управління з питань виплат Л. Білоголовки - розмір надміру сплаченої відповідачу пенсії становить 2075,40 грн. (а.с. 5).

Листом-запитом від 14.06.2024 року № 0900-0401-8/34286 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до ОСОБА_1 з проханням добровільно повернути залишок зайво виплачених коштів у розмірі 2075,40 грн (а.с. 6).

04.09.2024 року позивачем подано претензію № 0900-0901-8/47784 на адресу ОСОБА_1 про повернення на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області коштів в сумі 2075,40 грн (а.с. 7-9).

Застосовані норми права та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому випадку суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Згідно з ч. 1 ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно правового висновку Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року (справа №686/26486/14-а) зловживанням з боку пенсіонера в розумінні ч. 1ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII, є зокрема подання документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані за умови зловживань з боку пенсіонера, зокрема, в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, або подання страхувальником недостовірних даних.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок довести недобросовісність набувача покладається на сторону, яка вимагає повернення коштів. Тобто тягар доказування недобросовісності набуття відповідачем надміру отриманих пенсійних коштів покладено саме на позивача.

Доказами недобросовісності пенсіонера можуть слугувати наприклад, документи, що підтверджують такі порушення, офіційні висновки уповноважених органів тощо.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту зловживання чи отримання ОСОБА_1 , суми переплаченої пенсії у розмірі 2075,40 грн.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 працював з 01.01.2023 року у ВЧ НОМЕР_1 , не підтверджується жодними доказами та не є підтвердженням безумовного отримання відповідачем суми переплаченої пенсії у розмірі 2075, 40 грн.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача обов`язку щодо повернення надміру виплаченої йому пенсії, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем суми переплаченої пенсії у розмірі 2075,40 грн, що в силу вимог статті 81 ЦПК України року є процесуальним обов`язком позивача.

Водночас, у своєму рішенні суд першої інстанції послався на те, що позивачем не встановлений факт наявності рахункової помилки, оскільки відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, з яких можна було б встановити причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії відповідачу та з`ясувати, що ця помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення, нарахування та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій. Сам факт того, що в результаті приведення у відповідність до норм законодавства пенсійної справи відповідача було виявлено переплату за період з 01.01.2023 року, не можна вважати рахунковою помилкою, бо відсутні докази, на підставі яких можна встановити причину виникнення таких розбіжностей.

З приводу таких висновків суду колегія суддів вважає, за необхідне зазначити наступне.

Виходячи із змісту позовної заяви, у даному спорі позивач не посилається на обставини, які призвели до рахункової помилки при обчисленні розміру пенсії відповідача, а позов обґрунтований обставинами про зловживання з боку відповідача або подання ним недостовірних даних.

Отже, у рішенні судом зайво викладені мотиви щодо рахункової помилки при обчисленні відповідача, оскільки на такі обставини в обґрунтування позову позивач не посилається, чим допущена помилка у мотивувальній частині рішення.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні з виключенням з його мотивувальної частини посилання на встановлення факту наявності рахункової помилки при розрахунку пенсії. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на обставини щодо рахункової помилки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другої частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.О. Максюта

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Барков