Справа № 523/5307/25
Провадження №2/523/3632/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2025 р. м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Болградського районного округу Одеської області Агбун Марина Іванівна, про визнання права власності на частку будинковолодіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського (Пересипського) районного суду м. Одеси з позовними вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Болградського районного округу Одеської області Агбун Марина Іванівна, про визнання права власності на частку будинковолодіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.12.2018 року його дружина ОСОБА_4 та її сестра відповідач у справі ОСОБА_2 придбали у рівних частках домоволодіння на 3/50 частин кожна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 06.04.2020 року УДАБК ОМР було видано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема й на домоволодіння. Рішення суду від 11.10.2022 року було визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку будинковолодіння, також визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/12 частку будинковолодіння.

Даним судовим рішенням також визнано за відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на частку будинковолодіння. Визначено, що частка померлої становила частини будинковолодіння. Позивач зазначає, що не визначеною часткою у будинковолодінні залишалась частки.

На підставі викладеного позивач просить: визнати за ним право власності на частку будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 23.05.2025 року (вх. № 20115) надійшла заява за підписом відповідача ОСОБА_2 щодо можливості розгляду справи за її відсутності (а.с.33), а також заява про визнання позову (а.с.37-41).

В подальшому, ухвалою суду від 28.05.2025 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Красондовича Дмитра Леонідовича про витребування доказів.

Витребувано від Приватного нотаріуса Болградського районного округу Одеської області Агбун Марини Іванівни копію спадкової справи заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с.52).

На виконання ухвали про витребування доказів, на адресу суду 01.07.2025 року (вх. № 26144) надійшла копія спадкової справи заведена до майна померлої ОСОБА_4 (а.с.55-128).

Також, 08.07.2025 року (вх. № 27107) за підписом відповідача Константинова Володимира Івановича надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с.129).

Крім іншого, 21.07.2025 року (вх. № 29081) на адресу суду надійшло клопотання за підписом позивача про долучення до матеріалів справи доказів, згідно якого позивач зазначив щодо можливості проведення підготовчого засідання за його відсутності та вирішення питання про закриття підготовчого провадження у справі (а.с.135-136).

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.149).

В судове засідання призначене на 24 жовтня 2025 сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись.

На адресу суду 20.10.2025 року (вх. № 6808) надійшло клопотання за підписом представника позивача адвоката Красондовича Д.Л. щодо можливості розгляду справи у відсутність позивача та його представника, згідно якого представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.155).

Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про час та місце слухання справи повідомлені (ас.152,153). Раніше, відповідач ОСОБА_2 звернулась на адресу суду з заявою про визнання позову (а.с.37-41). Відповідач ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про слухання справи за його відсутності (а.с.129).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Болградського районного округу Одеської області Агбун Марина Іванівна про час та місце слухання справи повідомлена (а.с.154).

Таким чином, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивача зазначив, що після смерті дружини спадкоємцями було успадковане майно, разом з цим, не визначеною залишились частка будинковолодіння, що позбавляє позивача розпоряджатися майном.

Обставини встановлені судом.

Згідно копії свідоцтва про смерть встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 6585 (а.с.26).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав встановлено, що за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частки в майні зареєстровано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси (а.с.27).

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду від 11.10.2022 року (справа № 523/9053/21) позовну заяву представника позивача ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Болградського районного округу Одеської області Агбун Марини Іванівни про визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку будинковолодіння, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8, а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/12 частку будинковолодіння, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8, а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позовну заяву представника позивачів ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_1 про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування задоволено.

Визначено за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку будинковолодіння, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8, а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення.

Визначено за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку будинковолодіння, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8, а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення.

Визначено, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у будинковолодінні, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8, а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення, у праві спільної сумісної власності становила 1/4 частки.

Визначено за ОСОБА_2 право власності на 1/12 частку будинковолодіння, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8, а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення, в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, зазначеним судовим рішенням встановлено наступне.

З наявних в матеріалах справи витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.04.2020 року право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, суд доходить висновку, що силу презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності, частки ОСОБА_2 та ОСОБА_7 у праві власності на вказане домоволодіння є рівними у частці по 1/2 кожного із співвласника.

В той же час, судом встановлено, що на час придбання вказаного домоволодіння 05.12.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованих шлюбах, купівля здійснювалась за посвідченою нотаріальною згодою чоловіків: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного договору, копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , а також копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_2 .

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Зважаючи на положення ст.ст. 1218, 1220 ЦК України у зв`язку із смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на належну їй 1/4 частку у праві спільної сумісної власності на житлові будинки, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8., Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Як було вище зазначено, що виходячи з матеріалів спадкової справи № 222/2020 до складу спадкоємців померлої ОСОБА_4 належать чоловік померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємицею другої черги є рідна сестра померлої ОСОБА_2 , в зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги батька ОСОБА_8 , який відмовився від прийняття спадщини на користь своєї доньки ОСОБА_2 , рідної сестри померлої.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Таким чином, зважаючи на обставини справи, відсутність визначення часток у праві спільної власності та наявність спору між спадкоємцями, що стало перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 , малолітнім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/12 частки в порядку спадкування на належну померлій ОСОБА_4 частку у праві спільної сумісної власності у розмірі 1/4 на будинковолодіння, яке складається із житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.) 229,2, житловою площею: (кв.м), 98,8., а саме Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м, житлова площа 77,7 кв.м; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59,6 кв.м, житлова площа 21,1 кв.м; «Ж» - вбиральня; 1,3,7 огорожа; І вимощення.

Згідно приписів ч. 1 ст. 81 та ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку всім доказам, суд констатує, що такі є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення позовної заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та належному судовому захисті порушених спадкових прав позивачів, позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що з заявами про прийняття спадщини до майна звернулись: ОСОБА_1 , який зазначив, що приймає спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , який вказав, що приймає спадщину після смерті доньки, також, встановлено, що заявою, яка зареєстрована 22.12.2020 року ОСОБА_9 відмовився від спадщини за законом після смерті померлої доньки ОСОБА_4 на користь доньки ОСОБА_2 , заява ОСОБА_2 , згідно якої остання зазначила, що приймає спадщину після померлої сестри, ОСОБА_1 , який зазначив, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем є син померлої ОСОБА_1 .

Згідно спадкової справи встановлено, що приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. видано Свідоцтво про право на спадщину до майна померлої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцями є (її):

Чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який спадкує 1/3 частину спадщини

Син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спадкує 1/3 частину спадщини.

Сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка спадкує 1/3 частину спадщини, у зв`язку з відмовою спадкоємця першої черги батька ОСОБА_9 , який відмовився від прийняття спадщини.

Спадщина, на яку в указаній частині видано це свідоцтво, складають з:

Квартира АДРЕСА_2 , яка належить померлій на підставі договору дарування квартири, посвідченого Двоєнкіною Т.О. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 31.03.2014 року, за реєстровим номером № 409.

В цілому квартира складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 33, 5 кв.м. житловою площею 16, 4 кв.м.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна, видано ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна, ще не видано.

Спадкова справа № 222/2020, зареєстровано в реєстрі за № 248 (а.с.55-128).

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен встановити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК.

Відповідно до змісту ст. ст. 60, 61, 71 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі і такий спір може бути вирішений судом.

Згідно заяви про визнання позову, відповідач ОСОБА_2 визнала, та зазначила, що у ОСОБА_1 залишилась не визначеною частка у будиковолодінні, яка становить частку. Відповідач повідомляє, що всі інші частки на домоволодіння зареєстровані за власниками.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 60, 61, 70 СК України, ст. 368, 369 ЦК України, ст. 4, 13, 15-16, 76- 81, 89-90, 265, 268, 289, 354 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Болградського районного округу Одеської області Агбун Марина Іванівна, про визнання права власності на частку будинковолодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) - право власності на частку будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 229,2 житловою площею: (кв.м.) 98,8 кв.м., а саме: Літ. «М» - житловий будинок загальна площа 169,6 кв.м., житлова площа 77, 7 кв.м.; Літ. «А» - житловий будинок загальна площа 59, 6 кв.м., житлова площа 21,1 кв.м., «Ж» - вбиральна; 1,3,7 огорожа; І вимощення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.11.2025р.

Суддя: