Провадження № 2-р/742/10/25
Єдиний унікальний № 742/5116/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 , про роз`яснення рішення суду у цивільній справі від 24 вересня 2025 року за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 24 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 17 червня 2024 року по 17 грудня 2024 року, в розмірі 46222 (сорок шість тисяч двісті двадцять дві) гривні 80 копійок.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 981,07 гривень та витрат на правничу допомогу в розмірі 6480,00 гривень, а всього 7461 (сім тисяч чотириста шістдесят одну) гривню 07 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

24 жовтня 2025 року до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла заява від ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у цивільній справі від 24 вересня 2025 року за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд, вважає, що заява про роз`яснення рішення суду підлягає задоволенню.

Частинами 1 та 2 ст. 271 ЦПК України визначено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 21 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», що відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, за змістом ст.271 ЦПК України та з урахуванням наведених роз`яснень, які містяться в зазначеній постанові Пленуму Верховного Суду України, роз`яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів рішення, які підлягають виконанню та розуміння яких викликає труднощі.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18, провадження№ 12-272гс18, зазначено, що роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більшій і зрозумілій формі. Необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розумінння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз"яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Звертаючись із заявою відповідач просила роз`яснити рішення суду від 24 вересня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи, в частині стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 17 червня 2024 року по 17 грудня 2024 року, в розмірі 46222 (сорок шість тисяч двісті двадцять дві) гривні 80 копійок.

Як вбачається з рішення суду №742/5116/24 (провадження №2/742/731/25), позивачка звільнена 14.06.2024, повний розрахунок було здійснено 28.01.2025, таким чином має місце винна поведінка відповідачки, як і підстави для настання відповідальності за ст.117 КЗпП України та беручи до уваги, що в такому разі відповідачка повинна виплатити позивачці її середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, суд вважає за необхідне стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 її середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 17.06.2024 по 17.12.2024, з розрахунку 130 днів х 355,56 грн, що становить з урахуванням податків та зборів 46222,80 грн.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 206/4411/16-а).

Питання визначення сум податків та зборів із присуджених до стягнення з роботодавця на користь працівника заробітку за час вимушеного прогулу роз`яснено у постанові Верховного Суду у справі №359/10023/16-ц від 18 липня 2018 року.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника, як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без відрахування сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Відповідно до ст.168 зазначеного Кодексу, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою із каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

Суб`єкт господарювання, який відшкодовує громадянину середній заробіток за час вимушеного прогулу, є податковим агентом щодо нарахованих доходів і зобов`язаний утримати й перерахувати податок до бюджету згідно з положеннями Податкового кодексу.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Виходячи із системного тлумачення норм статті 271 ЦПК України, роз`яснено може бути рішення суду виключно у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує велика ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При визначенні розміру заборгованості по заробітній платі суд брав до уваги надану позивачем копію розрахункового листка з 17.06. по11.11.2024 року . Згідно наданої позивачем копії розрахункового листка за квітень-травень 2024 року до виплати позивачу належить 16 000 грн. Середньоденна заробітна плата становить 355,56 гривень( 16000/45 днів) .

При цьому, суд звертає увагу, що у розрахунку середньої заробітної плати, з яким погодилися учасники провадження, вказано заробіток за квітень-травень 2024 року, з якого здійснено визначення середньоденного заробітку , вказано суми «нараховані», тобто, без виключення сум відрахування на податки і збори, які підлягають утриманню перед виплатою.

Виходячи саме із цих сум, що надані позивачем, судом визначена заборгованість по заробітній платі за період з 16.06.2024 року по 17 грудня 2024, з розрахунку 130 днів х 355,56 гривень, що становить з урахуванням податків та платежів 46222,80 гривень.

За таких обставин, Суд вважає, що заява про роз`яснення рішення суду у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , про роз`яснення рішення суду у цивільній справі від 24 вересня 2025 року за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи - задовольнити.

Роз`яснити рішення Прилуцького міськрайонного суду від 24 вересня 2025 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні з роботи, що слід стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме з 17 червня 2024 року по 17 грудня 2024 року, в розмірі 46222,80 гривень з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків та платежів.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення у відповідності до ст.261 ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО