Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/691/25
Номер провадження: 2/511/489/25
07 листопада 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання Полихи Ю.О.
представника позивача адвоката Панчошенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном,
Зміст заявлених позовних вимог.
У березні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, якою просив суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні належним йому на праві власності нерухомим майном шляхом надання, йому ОСОБА_1 , та будь-якому суб`єкту господарювання, в тому числі і ОСОБА_3 , а в разі необхідності представнику правоохоронного органу, доступу до житлового будинку АДРЕСА_1 , та до земельної ділянки на якій розташований, належних при житті спадкодавцю ОСОБА_4 , 1937 року народження, з метою проведення відповідних обмірів необхідних для складання технічного паспорту на вищевказане нерухоме майно.
Позов обґрунтовано наступним.
Позивач ОСОБА_1 є рідним сином своїх батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Факт родинних відносин було встановлено рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року у справі №523/1153/19 (провадження №2-о/523/359/19).
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться йому рідним братом.
ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер наш батько - ОСОБА_4 , 1937 року народження. Після його смерті відкрилась спадщина на моє та на ім`я мого рідного брата ОСОБА_2 , в розмірі по 1/2 частці спадкового майна кожному із нас, яка складається із:
- житлового будинку АДРЕСА_1 .
Я прийняв свою частку спадщини яка відкрилась на моє ім`я після смерті мого батька - ОСОБА_4 , так як подав, в передбачений Законом строк, приватному нотаріусу - Патраманській Л.М., відповідну заяву про прийняття вказаної спадщини.
На вимогу приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М. для отримання мною свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась на моє ім`я після смерті мого батька - ОСОБА_4 , та складається із 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , я повинен надати нотаріусу технічний паспорт на вказаний житловий будинок.
З метою виконання вимог приватного нотаріуса Патраманської Л.М, я звернувся до суб`єкта господарювання - ОСОБА_3 , з проханням виготовити технічний паспорт щодо житлового будинку АДРЕСА_1 та уклав з нею відповідну угоду.
В листопаді місяці 2024 року я, моя дружина ОСОБА_6 , суб`єкт господарювання - ОСОБА_3 , в денний час прибули до житлового будинку АДРЕСА_1 з метою огляду вказаного нерухомого майна та складання відносно нього технічного паспорту. Однак інший співвласник - ОСОБА_7 , та його співмешканка не впустили ані мене, ані суб`єкта господарювання ОСОБА_3 до житлового будинку АДРЕСА_1 для його огляду та складання технічного паспорту. Прибулі на місце події за моїм викликом дільничий інспектор поліції ОСОБА_8 та староста Роздільнянської територіальної громади ОСОБА_9 , які не змогли вплинути на вказану ситуацію та порекомендували мені звернутись до Роздільнянської міської ради Одеської області з проханням надіслати комісію для вирішення вище вказаного питання.
09 січня 2025 року Роздільнянська міська рада Одеської області в особі її голови -Шовкалюка В.О., на моє звернення від 10 грудня 2024 року надали відповідь за №11- 236 де вказали що до компетенції Роздільнянської міської ради Одеської області не відноситься зобов`язання власників житла надати доступ до житла іншим співвласникам або працівникам служб та рекомендували мені звернутись до суду для вирішення даного питання.
Незважаючи на те що я є законним власником вище вказаного нерухомого майна, я позбавлений можливості користуватися своєю часткою у спільній частковій власності щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .
Зазначене і стало підставою для мого звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Процесуальні дії суду, заяви та клопотання учасників процесу.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.03.2025 року відкрито провадження та призначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та витребувано спадкову справу (а.с.33).
09.04.2025 року на адресу суду надійшла спадкова справа № 193/2019, що заведена після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.38-112).
14.04.2025 року на адресу суду надійшла заява адвоката Магери Р.Ю., діючого на підставі Ордеру серії ВН №1500854 від 14.04.2025 року, про вступ у справу в якості представника відповідача Никитюка С.М. та проханням відкласти розгляд справи з наданням часу ознайомитись з матеріалами справи (а.с.114)
12.05.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява адвоката Кострич М.П. діючого на підставі Ордеру серії ВН №1494703 від 12.05.2025 року, про вступ у справу в якості представника відповідача ОСОБА_2 (а.с.125)
16.05.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява адвоката Дубіна О.А. діючого на підставі Ордеру серії ВВ №1048607 від 16.05.2025 року, про вступ у справу в якості представника відповідача ОСОБА_2 (а.с.127)
17.05.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача - адвоката Дубіна О.А. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с.131)
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.05.2025 року заяву представника відповідача задоволено та дозволено його участь у судовому засіданні дистанційно у режимі відеоконференції (а.с.133)
В ході підготовчого розгляду, протокольною ухвалою від 22.05.2025 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Панчошенко О.В. про допит свідків (а.с.134-136).
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.149).
20.08.2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача - адвоката Дубіна О.А. про розірвання договору про надання правничої допомоги з ОСОБА_2 , оскільки останній систематично не виконує узятих на себе зобов`язань за договором, зокрема відмова клієнта з`явитись за викликом до суду та неузгодженість та відмінність правової позиції з правовою позицією адвоката (а.с.153)
Позиція учасників судового процесу.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Панчошенко О.В. підтримали позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки ( а.с.171), причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у його відсутність суду не надав, не подав відзив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заслухавши доводи позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Встановлені судом фактичні обставини та відповідне нормативно-правове обґрунтування.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином своїх батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Факт родинних відносин підтверджується рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 28.11.2019 року у справі №523/1153/19 (провадження №2-о/523/359/19) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 28.05.2019 року Суворовським районним у місті Одесі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області (а.с.10,11-12).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданого повторно 18 грудня 2019 року Роздільнянським районним відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, встановлено, що відповідач є рідним братом позивача (а.с.20).
Зазначене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НТА № 473818 від 26 лютого 2024 року, за реєстром №371, виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Патраманською Л.М. (а.с.17) Витягом № 75971986 від 26.02.2024 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі видачі ОСОБА_1 зазначеного свідоцтва про право на спадщину (а.с.18).
ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер батько позивача - ОСОБА_4 , 1937 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) 10.11.2020 року (а.с.22).
Після його смерті, на ім`я позивача та відповідача, відкрилась спадщина в розмірі по 1/2 частці спадкового майна кожному із синів, яка складається із:
- житлового будинку АДРЕСА_1 .
Зазначене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НТН № 809670 від 20 жовтня 2024 року, за реєстром №2688, виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Патраманською Л.М. (а.с.13) Витягом № 78812988 від 20.10.2024 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі видачі ОСОБА_1 зазначеного свідоцтва про право на спадщину (а.с.14).
Встановлені судом фактичні обставини щодо належності позивачу частки всього спадкового майна, також підтверджуються відкритою нотаріусом спадковою справою (а.с.38-112).
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ЦК України).
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.
Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
За приписами ст. ст. 379, 382 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 386 ЦК України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Отже, суд приходить до висновку, що житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельні ділянки на яких він розташований, належать позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, яке реалізується співвласниками за їхньою взаємною згодою. Зокрема, позивач має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає частці у праві спільної часткової власності, тобто 1/2 частки у зазначеному житловому будинку.
За змістом ст. ст. 316, 317, 319 та 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово намагався потрапити до житлового будинку АДРЕСА_1 , з метою огляду вказаного нерухомого майна та складання відносно нього технічного паспорту, проте відповідач, який є іншим співвласником - ОСОБА_7 , та його співмешканка не впустили до спірного житлового будинку позивача, що унеможливило реалізацію позивача свого права власності на зазначений будинок.
Зазначене підтверджується зверненнями позивача до правоохоронних органів та до Роздільнянської міської ради Одеської області (а.с.25-27).
Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підтвердила, що житловий будинок АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини, дістався її чоловіку у спадок після смерті батьків. Наразі її чоловік оформлює право власності і уклав договір з суб`єктом господарювання ОСОБА_3 , для виготовлення технічного паспорту на будинок. Так, в листопаді місяці 2024 року, вона разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_1 прибули до житлового будинку АДРЕСА_1 з метою огляду вказаного нерухомого майна та складання відносно нього технічного паспорту. Для цих цілей взяли з собою і суб`єкта господарювання ОСОБА_3 . Однак інший співвласник будинку та брат її чоловіка - ОСОБА_7 , та його співмешканка не впустили їх до житлового будинку для його огляду та складання технічного паспорту. Оскільки дії ОСОБА_2 були незаконними, вона особисто зателефонувала до дільничного. За її викликом на місце події прибулі дільничний інспектор поліції ОСОБА_8 та староста Роздільнянської територіальної громади ОСОБА_9 , які також не змогли вплинути на вказану ситуацію та порекомендували їм звернутись до Роздільнянської міської ради Одеської області з проханням надіслати комісію для вирішення вище вказаного питання. Але відповідач і комісію з міської ради не допустив до будинку.
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК України. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем його права, як співвласника, на безперешкодне володіння та користування спільним нерухомим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , та земельної ділянки на якій він розташований.
В свою чергу відповідач ОСОБА_5 , будучі належним чином обізнаним про наявність в суді позовної заяви з вимогами до нього, правом на подання відзиву не скористався, виклик до суду проігнорував, та жодним чином не спростував встановлені судом фактичні обставини.
За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України).
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що порушене відповідачем право позивача на користування спірним нерухомим майном підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні позивачем, належною йому на праві власності 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язанням відповідача не чинити перешкодити у користуванні та вільному доступі до належної йому 1/2 частини житлового будинку, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Суд наголошує, що частина вимоги щодо усунення перешкод шляхом надання доступу до житлового будинку АДРЕСА_1 , та до земельної ділянки на якій він розташований будь-якому суб`єкту господарювання, в тому числі і ОСОБА_3 , а в разі необхідності представнику правоохоронного органу, задоволенню не підлягає, оскільки в силу ст.391 ЦК України, тільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а тому будь-які інші особи не мають на то законних підстав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41, Конституції України, ст. 11, 316, 319, 321, 356, 358, 383, 386, 391 ЦК України, ст. 2, 4, 10-13, 17-19, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, - задовольнити частково.
Усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (зареєстрованого за адесою: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_4 ) на праві власності нерухомим майном, шляхом надання ОСОБА_1 , доступу до житлового будинку АДРЕСА_1 , та до земельної ділянки на якій він розташований, належних при житті спадкодавцю - ОСОБА_4 , 1937 року народження.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого за адесою: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_4 , судові витрати в рахунок повернення сплаченого судового збору 1211,20 гривень, що документально підтверджені квитанцією ID №7526-3863-8616-2898 від 02.03.2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Повний текст Рішення виготовлений та підписаний суддею 11.11.2025 року.

Суддя С. І. Гринчак