Справа № 364/864/25
Провадження № 2/364/474/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018, № тел. 8, 3, е-пошта: , щодо наявності електронного кабінету інформація не зазначена)

представниця позивача Мих Вікторія Олегівна (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: проспект Голосіївський, 132, оф. 22, м. Київ, 03127, е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел. НОМЕР_2 , щодо наявності електронного кабінету інформація не зазначена)

до

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 , електронний кабінет відсутній)

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

30.09.2025 в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» до суду надійшла зазначена позовна заява, ознайомившись з матеріалами справи, суддя встановила, що така підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, про що 07.10.2025 постановила відповідну ухвалу та надала позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалу позивач та його представниця отримали в електронному кабінеті - 07.10.2025, на ствердження чого до матеріалів справи долучено довідки про отримання електронного документа.

В ухвалі суддя вказала встановлені недоліки та одночасно роз`яснила наслідки не усунення таких.

Суддя зазначила, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач на ствердження сплати судового збору приклав до матеріалів справи копію платіжної інструкції №3357 від 20 лютого 2025 року на суму 2422,40 гривень.

Однак під час перевірки зарахування до держбюджету вказаної суми встановлено, що оригінал квитанції міститься у матеріалах іншої цивільної справи, а саме № 364/174/25 провадження 2/364/156/25. Так, 01.04.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду. Про що сформовано відповідний звіт з КП «Д-3» від 06.10.2025 ( інформація щодо судового збору сплаченого та врахованого раніше). Питання про повернення судового збору у цій справі судом не вирішувалося, тобто судовий збір зараховано до держбюджету за розгляд зазначеної справи.

Таким чином, надана позивачем платіжна інструкція № 3357 від 20.02.2025 на суму 2422,40 гривень не може вважатися доказом сплати судового збору за звернення з позовом Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у справі № 364/864/25, а відтак встановлені обставини вказують, що позивач під час звернення до суду з новим позовом не сплатив судовий збір.

Однак, всупереч наведеному, станом на 10.11.2025 позивач та його представниця жодним чином не відреагували на ухвалу від 07.10.2025 та визначені у ній недоліки позовної заяви не усунули.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, з причин невиконання позивачем ухвали від 07.10.2025, доходжу висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Додатково роз`яснюю, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви, не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Одночасно, вважаю за необхідне звернути увагу позивача, що використання платіжного документу, який вже подавався до суду при зверненні з іншою заявою навіть аналогічного змісту не є припустимим, оскільки кожна позовна заява реєструються в суді з присвоєнням єдиного унікального номеру та платіжний документ, поданий до позовної заяви, закріпляється до облікової картки саме цієї справи.

У постанові від 13.02.2019 Верховний Суд у справі №1540/3297/18 встановивши, що на підтвердження доказів сплати судового збору позивачем при поданні позовної заяви у цій справі було подано платіжне доручення від 16.05.2018 № 707, яке раніше позивач додавав до первісної позовної заяви у справі №815/2416/18, та суд повернув позовну заяву у останній справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно вказали, що повторно поданий той же платіжний документ про сплату збору не є належним доказом сплати цього платежу за подання повторної позовної заяви.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

З викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК У країни, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - повернути позивачу.

Роз`яснити повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали надіслати позивачу в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.

Згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі «Судова влада України» в мережі Інтернет за посиланням http://vl.ko.court.gov.ua/sud1010/ з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун