Справа № 331/3287/25
Провадження № 2/331/2295/2025

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Яцун О.О., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку (суброгації) регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку (суброгації) регресу.

Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Так, вказану позовну заяву подано до суду без дотримання вимог пункту 2) частини 3 статті 175 ЦПК України, відповідно до якого позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків в порядку (суброгації) регресу до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, відповідно до долучених до позовної заяви копії постанови Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 грудня 2024 року по справі № 335/11296/24 про накладення адміністративного стягнення, а також копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 134145 від 21 вересня 2024 року, дата народження ОСОБА_2 зазначена « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отже, у позовній заяві та у долучених до позовної заяви копіях документів наявні розбіжності у даті народження відповідача по справі ОСОБА_2 .

Крім того, позовну заяву подано до суду без дотримання вимог пунктів 4), 5) частини 3 статті 175 ЦПК України, якими встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків в порядку (суброгації) регресу та в обґрунтування своєї правової позиції посилається одночасно на різні норми Цивільного кодексу України, а саме на ст. 1191 ЦК України, а також на ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування», які встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи.

Так, частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Разом з тим, відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вказані норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні. Так, при суброгації, яка регулюється статтею 993 ЦК України, у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика, а при регресі, який регулюється статтею 1191 ЦК України, право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання і виникнення нового (регресного) зобов`язання.

Отже, наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Щодо посилання позивача на статтю 27 Закону України «Про страхування», то суд звертає увагу на те, що вказана стаття Закону в редакції, наведеній позивачем у позовній заяві, яка стосувалася переходу до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за збитки, була замінена новим Законом України «Про страхування» № 1909-ІХ від 18 листопада 2021 року, який набрав чинності 01.01.2024 року.

Отже, позивач повинен був зазначити у прохальній частині позовної заяви про один чи декілька ефективних способів захисту порушеного права, визначених частиною 2 статті 16 ЦК України чи іншими спеціальними законами, який (які) слід застосувати судом для забезпечення відновлення порушеного, оспореного чи невизнаного права або інтересу позивача.

Окремо суд звертав увагу позивача на те, що за змістом норм ст.ст. 4, 13, 175, 176 ЦПК України суд не має повноважень самостійно за позивача формулювати чи переформулювати позовні вимоги та викладати зміст прохальної частини позову, здогадуючись про те, які обставини справи, в якості підстави позову, суду слід враховувати.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті. При цьому в позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Необхідність конкретизації позовних вимог та їх обґрунтування обумовлена тим, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивач у позовній заяві вказує, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Ford Tourneo Connect» д.н.з. « НОМЕР_1 », що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року по справі № 759/8367/24. Проте, на підтвердження вищевказаного, позивач не долучив до позовної заяви копію зазначеної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року.

Крім того, суд звертав увагу на те, що із змісту позовної заяви та долучених до позову документів вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася 21 вересня 2024 року, а постанова Святошинського районного суду міста Києва, на яку посилається позивач, була ухвалена 04 червня 2024 року.

У зазначений строк та на момент постанови цієї ухвали, позивачем не виконано вимоги, які зазначені в ухвалі суду від 16 червня 2025 року, а також відсутня інформація щодо отримання позивачем копії вказаної вище ухвали. Таким чином, зазначені вище обставини перешкоджали відкриттю провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 22 вересня 2025 року позивачу було продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16 червня 2025 року, та позивачу було встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Роз`яснено позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі суду від 16 червня 2025 року, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Вищевказану ухвалу суду від 22 вересня 2025 року було направлено позивачу на його електронну адресу. Згідно довідки про доставку електронного листа позивач отримав дану ухвалу суду 16.10.2025 року.

Відповідно до п. 2) ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Отже, в визначений термін та на момент постанови цієї ухвали позивачем так і не було виконано вимоги, які зазначені в ухвалі суду від 16 червня 2025 року.

Станом на 12 листопада 2025 року за даними автоматизованої системи Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, від позивача додатково заяв про усунення недоліків позовної заяви не надходило, а тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За правилами ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позовна заява подана без додержання вимог передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, зазначені в ухвалі суду недоліки позовної заяви позивачем не усунуто, позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачеві.

Відповідно до положень частин 5, 6 статті 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

За змістом частини 7 статті 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що повернення позовної заяви відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 352-354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку (суброгації) регресу, визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Надіслати копію ухвали позивачу та її представнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун