Провадження № 2/752/2577/25
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
14 жовтня 2025 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
з участі секретаря судового засідання Солодовник Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
31 жовтня 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позовної заяви послалася на те, що у шлюбі з відповідачем перебувала з 24.12.2011 року, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, обов`язкм, а також відсутність взаєморозуміння. Між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, а з 2015 року ОСОБА_2 почав систематично зловживати алкогольними напоями. Зазначені обставини призвели до того, що їх шлюб рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2021 року їх шлюб було розірвано.
Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, оскільки тривалий час не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, а також їх навчання, не забезпечує необхідного харчування , медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, взагалі не спілкується х дітьми, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, не створює умов для отримання ними освіти відповідно до їх віку.
Крім того 20.10.2024 року ОСОБА_2 надав письмову згоду, посвідчену нотаріально, з приводу позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей, що також є підтвердженням його ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, а також свідоме нехтування своїми обов`язками та фактичну відмову від малолітніх дітей.
Позивачка також стверджувала, що неналежна поведінка відповідача є усталеною, до зміни ставлення до дітей відповідач не прагне, а та обставина, що відповідач з 2015 року систематично зловживає алкоголем, то зміна його поведінки у кращу сторону є неможливою, відповідно і ставлення до дітей не зміниться.
Вищезазначені обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню до дітей.
Просила суд, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 01 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судовому засіданні сторони відсутні.
Представник позивачки - адвокат Гедьо А.С. звернувся з заявою про розгляд справи за його та позивачки відсутності. Просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов, будь-які клопотання на адресу суду від останнього не надходили.
Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`являвся, поважності причин неявки суду не повідомляв. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
Третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Служби та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 09.09.2025 року.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення у відсутності учасників справи.
14.10.2025 року позивачка ОСОБА_1 повідомила суду, що 18.10.2024 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , після чого її прізвище змінено на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 18.10.2024 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (а.с. 61).
Судом встановлено, що сторони у праві позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . дитини.(а.с.13,14,15).
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2021 року у справі № 752/17624/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.12.2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї,(а.с.16-17).

За даними довідок №№79,80, виданих 24 жовтня 2024 року директором гімназії №273 міста Києва Інною Паламарчук - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 дійсно навчаються в 7-Б та 5-Б класах гімназіх №273 міста Києву. За час їх навчання в закладі батько не брав участі у вихованні та навчанні дітей, жодного разу не спілкувався з класними керівниками, не брав участі у батьківських зборах, не допомагав з виконанням домашніх та творчих завдань, не цікавився здоров`ям та відпочинком сина та дочки (а.с.19,20).

В.о. директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Голосіївського району м. Києва Анна Дубинченко на адвокатський запит - адвоката Андрія Гедьо листом від 29.10.2024 року №199 повідомляла, що: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають укладену декларацію з надання первинної медичної допомоги з сімейним лікарем амбулаторії №8 ЗПСМ Голосіївського району міста Києва ОСОБА_8 , декларація укладалася матір`ю дітей - ОСОБА_1 .. Діти соматично здорові, на диспансерному обліку не перебувають, вакциновані згідно календаря щеплень. На прийом до лікаря дітей супроводжує мати - ОСОБА_1 , при амбулаторному відвідуванні лікаря діти завжди охайні, доглянуті. Рекомендації лікаря мати виконує у повному обсязі. Батько дітей - ОСОБА_2 на медичні огляди з дітьми не з`являвся, здоров`ям та фізичним розвитком у лікаря не цікавився. (а.с.21).

20 жовтня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зробив заяву, що він, повністю розуміючи значення своїх дій та без будь-якого тиску зі сторони, відповідно до власного волевиявлення, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Отже, судом встановлено, що позивачка самостійно виховує дітей, самостійно забезпечує їх всебічний розвиток, несе першочергові витрати по задоволенню потреб дітей.

Відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та належного утримання дітей, не проявляє щодо малолітніх сина і дочки батьківської турботи, не цікавиться їх життям та здоров`ям.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батько дітей виконує свої обов`язки щодо сина і дочки, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей, а його заява про надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків.

.

Згідно з висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-12904 від 09.09.2025 року, враховуючи законодавство України, результати обстеження умов проживання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,результати оцінки потреб сім`ї, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 і про необхідність задоволення позову.

За правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,141,150,164,166,180,182, 189,244 Сімейного кодексу України, ст. 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141,258-260,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий Голосіївським РУ ГУ МВС України в місті Києві 12 січня 2012 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк