Провадження №: 2/755/4832/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гончарука В.

за участі секретаря Печуркіної Я.А., Оніщука Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 а, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 звернулися спільно до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_6 а також ОСОБА_7 та просили суд стягнути солідарно з відповідачів 214 701 грн. матеріального збитку заподіяного залиттям квартири, а також вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.

Вимоги позивачів мотивовані тим, що їм на праві власності в рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1 .

27 вересня 2023 р. сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , вказаної вище внаслідок пошкодженням гнучкої підводки до унітазу, що розташований в квартирі АДРЕСА_3 , вказаного вище будинку.

Власниками квартири АДРЕСА_3 є відповідачі по справі.

28 вересня 2023 р. було складено акт про залиття в складі майстра з ремонту ОСОБА_11 , майстра технічної дільниці ОСОБА_12 та слюсаря - сантехніка ОСОБА_13 . ЖЕД 412.

Як було встановлено при складанні даного акту, що залиття відбулося внаслідок пошкодження гнучкої підводки до унітазу в квартирі АДРЕСА_3 , вказаної вище.

Внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 було пошкоджено майно позивачів, меблі, техніка також було пошкоджено ремонт в квартирі АДРЕСА_1 та загальна сума матеріального збитку спричиненого позивачам складає 214701 грн.

9 вересня 2024 р. ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Адвокатом Клімовим А. Ю., що представляє інтереси відповідачів подано відзив на позовну заяву в якому останній просить суд відмовити в задоволені позову з обставин не доведеності вимог майнового характеру.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2025 р., головуючим - суддею було визначено суддю Гончарука В.П.

В судовому засіданні представник позивачів, а також позивачі ОСОБА_14 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, з обставин викладених в позовній заяві, наголошуючи на тому, що обов`язок утримувати своє майно, а також нести ризики пов`язанні з його утриманням покладається на власників, а також те, що відповідачі не йдуть на вирішення даного спору мирним шляхом, а з врахуванням подорожчення цін на будівельні товари вартість ремонтних робіт постійно зростає.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі, наголошуючи на тому, що розмір матеріального збитку, який визначений відповідачами не відповідає фактичним обставинам справи, збільшена квадратура ремонтних робіт, залиттям не була повністю пошкоджена квартира АДРЕСА_1 , що належить позивачам по справі, вказуючи на те, що позивачами не надано належних та допустимих доказів в підтвердження спричинення матеріальних збитків, при цьому представник відповідача не оспорював самого факту залиття квартири АДРЕСА_1 та причин з яких відбулося вказане залиття.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що 27 вересня 2023 р. сталося залиття квартири АДРЕСА_1 , вказаної вище внаслідок пошкодженням гнучкої підводки до унітазу, що розташований в квартирі АДРЕСА_3 , вказаного вище будинку.

Вказана квартира належить позивачам по справі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.12.2003 року.

28 вересня 2023 р. було складено акт про залиття в складі майстра з ремонту ОСОБА_11 , майстра технічної дільниці ОСОБА_12 та слюсаря - сантехніка ОСОБА_13 . ЖЕД 412.

Як було встановлено при складанні даного акту, що залиття відбулося внаслідок пошкодження гнучкої підводки до унітазу в квартирі АДРЕСА_3 , вказаної вище.

Квартира АДРЕСА_3 , вказана вище, відповідно до інформаційної довідки КП БТІ м.Києвав належить на праві власності відповідачам по справі та дана обставина в ході судового розгляду учасниками процесу спростована не була.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду від 27.03.2019 року справа № 643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).

Відповідно до звіту про визначення матеріальних збитків, що нанесені власникам пошкодженого майна, внаслідок затоплення 2-х кімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складеного ТОВ «Експерт Ін» від 18.10.2023 р.слідує, що вартість матеріального збитку, що нанесений власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двохкімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , складає на дату оцінки 214701 грн.

В судовому засіданні представник позивачів не надав до суду належних та допустимих доказів в спростування суми матеріального збитку та не зазначив який було спричинено збиток позивачам внаслідок залиття спірної квартири.

Судом в судовому засіданні був детально досліджений вказаний звіт та з врахуванням інших доказів, що були досліджені в ході судового розгляду приймає даний доказ ( звіт ) як належний та допустимий.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що залиття відбулося внаслідок конструктивних, технологічних та інших недоліків товару чи внаслідок неякісного проведення ремонтних робіт третіми особами.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачами правомірно заявлені вимоги до відповідачів про відшкодування в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у розмірі 201701грн., а тому з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачами правомірно заявлені вимоги до відповідачів про відшкодування в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у розмірі 88713,69 грн., а тому з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи.

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати по справі , а саме судовий збір судовий .

Враховуючи наведене та керуючись , ст.ст. 11, 23, 1166, 1192, 1167, Цивільного Кодексу України, ст. 151 ЖК України, ст.ст. 12,13,76,77,78,81,259, 263,264,265,268 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування збитків, завданих залиттям квартири - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) , ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) 53 675, 25 грн. матеріальної шоки заподіяної залиттям квартири.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) , ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) 53 675, 25 грн. матеріальної шоки заподіяної залиттям квартири.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) , ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 ) 53 675, 25 грн. матеріальної шоки заподіяної залиттям квартири.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) , ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ,паспорт НОМЕР_7 ) 53 675, 25 грн. матеріальної шоки заподіяної залиттям квартири.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 ) , ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) 2147, 01 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 6.10.2025 р .

Суддя: