Справа № 274/4378/25 Провадження № 2/0274/1820/25
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
07.11.25 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Руденченко В.С.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , представниками яких є ОСОБА_3 ,
доРайгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області, представниками якої є Самчик М.Ю., Борисенко О.А.,
провизнання права власності,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом, у якому просить визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі зерносклад площею 1 044,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та споруд № НОМЕР_1 , будівля № НОМЕР_2 .
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є уродженцями та мешканцями с. Буряки Райгородоцької сільської територіальної громади Бердичівського району Житомирської області, та тривалий час займаються сільськогосподарським виробництвом, використовуючи належні їм та їхнім родичам земельні ділянки. У них виникла потреба у розміщенні та зберіганні сільськогосподарської продукції, у зв`язку з чим вони у 2002 р. почали користуватися майном, яке стосується предмету спору, яким ніхто не користувався та яке потребувало ремонту, підтримуючи це майно у належному стані. Майно було побудовано у 1980-х роках та належало Колективному господарству ім. Петровського. З 2002 р. часу до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніхто не пред`являв вимог звільните це майно. Після численних реорганізації Колективного господарства ім. Петровського останній його правонаступник був припинений, будь-які майнові активи в нього були відсутні. Встановити, хто є власником майна, щодо якого виник спір, не вдалося.
Райгородоцька сільська рада Бердичівського району Житомирської області просить розглянути справу з врахуванням законних прав та інтересів співвласників майна реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського, посилаючись на те, що за наявною в неї інформацією після реорганізації вказаного підприємства утворилася Спілка (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого Колективного господарства ім. Петровського, оскільки у квітні 2024 р. до неї звернувся голова зазначеної спілки з заяво про присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна.
Судом з`ясовано, що з показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачаться, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 тривалий час займаються сільськогосподарським виробництвом. У 2002 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали користуватися зерноскладом, розташованим у с. Буряки Бердичівського району Житомирської області, для зберігання сільськогосподарської продукції та техніки. Цей зерносклад було побудовано за часів Союзу Радянських Соціалістичних Республік, у той час склад належав Колективному господарству ім. Петровського. Але у 2002 р. цей склад був безхазяйним та перебував у занедбаному стані, як і інше нерухоме майно, яке колись належало Колективному господарству ім. Петровського. Завдяки тому, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почила використовувати зерносклад, той зберігся та існує на даний час, хоча потребує значних капіталовкладень через те, ще кілька років тому в нього зимою суттєво зруйнувався дах. На відміну від зерноскладу, багато іншого нерухомого майна Колективного господарства ім. Петровського було розібрано та/або зруйновано. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користуються зерноскладом і на даний час, будь-яких претензій до них з цього приводу ні від людей, ні від органів влади не було.
Щодо посилання Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області на те, що за наявною в неї інформацією після реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського утворилася Спілка (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, така юридична особа як Спілка (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського відсутня, відомості про припинення такої юридичної особи також відсутні.
Свідок ОСОБА_6 , який у рішенні Виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 18.04.2024 р. № 48 (а. с. 89). вказаний як голова Спілки (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського, дав показання про те, що юридично така спілка (об`єднання) не створювалася, фактично йдеться про групу громадян, які десь у 2000-х роках були незадоволені тим, що відбувалося з майном колишнього Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського, яку він очолив. Проте з цих людей ніхто не мав та не має питань до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з приводу зерноскладу Колективного господарства ім. Петровського.
Крім того, як вбачається з двох листів від 27.03.2025 р. Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, у 1992 р. Колективне господарство ім. Петровського було реорганізовано в Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Петровського, у 2000 р. Колективне сільськогосподарське підприємство ім. Петровського було реорганізовано у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Буряки", у 2001 р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Буряки" було реорганізовано в Приватне підприємство "Південне", при цьому в наявних архівних документах фону Колективного підприємства ім. Петровського акт інвентаризації, інший перелік нерухомого майна, що перебувало у власності (на балансі) цього підприємства, та інша інформація про виділення в натурі нежитлової будівлі зерноскладу в с. Буряки відсутня (а. с. 61, 62).
В ухвалі Господарського суду Житомирської області від 25.10.2011 р. у справі № 7/174-Б зазначено, що, зокрема, в процесі встановлення наявності майнових активів ліквідатором ОСОБА_7 було направлено кілька заяв до правоохоронних органів Бердичівського району з проханням вжити заходи прокурорського реагування по встановленню місцезнаходження майна банкрута, яке згідно протоколу розпаювання Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського від 18.04.2001 р. було віднесено в фонд кредиторської заборгованості, фонд заборгованості по заробітній платі та в фонд погашення кредиторської заборгованості по авансах, однак в результаті проведених перевірок працівниками правоохоронних органів Бердичівського району ліквідатору було відмовлено в порушенні кримінальної справи.
Інформація щодо реєстрації права власності на нерухоме майно станом на 31.12.2012 р. за адресою: АДРЕСА_2 , у Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради відсутня, що підтверджується листом від 24.03.2025 р. цього підприємства (а. с. 59).
Таким чином особи, яки складали так звану Спілку (об`єднання) громадян-співвласників реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського, на майно, яке стосується предмету спору, не претендують, докази, що вони мають будь-які права на це майно, матеріали справи не містять.
Рішенням Виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 18.04.2024 р. № 48 присвоєно фактичну та поштову адреси об`єктам нерухомого майна Комплекс будівель та споруд № НОМЕР_1 , розташованих біля с. Буряки за межами населеного пункту, наступну адресу: Житомирська область, Бердичівський район, територія Райгородоцької територіальної громади, за межами населених пунктів, Комплекс будівель та споруд № НОМЕР_1 (будівлі № 12), до комплексу входять наступні об`єкти: нежитлова будівля Картоплесховище № 1, нежитлова будівля Майстерня № 2, нежитлова будівля Зерносклад № 3, нежитлова будівля Склад газбалонів № 4, нежитлова будівля кормокухня № 5 (а. с. 89).

З наведеного випливає, що майно, яке стосується предмету спору, розташовано не у с. Буряки Райгородоцької сільської територіальної громади Бердичівського району Житомирської області, а біля цього села, за межами населених пунктів.

Відповідно до частини першої статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Таким чином нежитлова будівля зерноскладу, розташована біля с. Буряки за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, Райгородоцька сільська територіальна громада, за межами населених пунктів , комплекс будівель та споруд № НОМЕР_1 , будівля № НОМЕР_2 , з 2002 р. або раніше є безхазяйною річчю.

Згідно з частиною третьою статті 335 Цивільного кодексу України безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Випадки, встановлені статтям 336 (набуття права власності на рухому річ, від якої власник відмовився), 338 (набуття права власності на знахідку), 341 (набуття права власності на бездоглядну домашню тварину) і 343 (набуття права власності на скарб) Цивільного кодексу України, на спірні правовідносини не розповсюджуються.

Частинами першою та четвертою статті 344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Добросовісність є основоположним принципом цивільного законодавства, що вимагає від усіх учасників правовідносин діяти сумлінно та з повагою до інтересів інших. Неприпустимо зловживати своїми правами, тобто діяти так, щоб це порушувало права та інтереси інших осіб. Припускається, що особа є добросовісною, доки не доведено протилежне.

З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заволодіваючи у 2002 р. майном, яке стосується предмету спору, яке було безхазяйним, діяли сумлінно (так як мали намір відремонтувати це майно та використовувати його за призначенням, а також зберегти його від розибарнян та/або руйнування), з повагою до інтересів інших осіб та не порушуючи права та інтереси таких осіб (так як власник майна був відсутній або невідомий та на майно ніхто не претендував), тобто добросовісно, протилежне не доведено, а заволодівши цим майном, продовжили відкрити, безперервно володіти ним.

Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, проте адреса майна, яке стосується предмету спору, має бути зазначена така, яку були присвоєно рішенням Виконавчого комітету Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 18.04.2024 р. № 48.

Керуючись статтями 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 до Райгородоцької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (Житомирська область, Бердичівський район, с. Райгородок, вул. Соборна, 11, ) задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі, розташованої біля с. Буряки зерносклад площею 1 044,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку нежитлової будівлі, розташованої біля с. Буряки зерносклад площею 1 044,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут