Справа № 588/1633/25
провадження № 2/588/675/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючий суддя Лебедь О. В.,

за участю: секретар судового засідання Ноздріна В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у вересні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 26.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір №4664136, відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 15000,00 грн на строк 30 днів (до 26.12.2021), на умовах строковості, зворотності, платності.

26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір №26-07/2024, відповідно до якого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» відступило на користь ТОВ «МІЛОАН» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №4664136.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №4664136 від 26.11.2021 на день формування позовної заяви складає 32655,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 15000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17160,00 грн, заборгованість за комісією 495,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, представниця позивача просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором №4664136 від 26.11.2021 у розмірі 32655,00 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 17.09.2025 відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін призначено судовий розгляд на 17.10.2025.

У судове засідання представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не з`явився, але у позовній заяві вказав, що просить проводити розгляд справи без участі представника товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

У зв`язку з першою неявкою відповідача протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено на 17.11.2025 року.

До судового засідання відповідачка ОСОБА_1 подала заяву, у якій просила проводити засідання без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду

Судом установлено, що 26.11.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №4664136, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 15000 грн на строк 30 днів (до 26.12.2021) з умовою сплати відсотків зі стандартною процентною ставкою 5% за кожен день користування та комісією за надання кредиту у сумі 495,00 грн. Також сторони погодили графік розрахунків (платежів), який є додатком № 1 до кредитного договору (а.с. 29-33, 43, 44).

Зазначений договір був укладений між сторонами у формі електронного документа з відповідним електронним підписом позичальниці за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частини 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону,якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця ОСОБА_1 погодилася на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також до позовної заяви позивачем додано правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МІЛОАН» (а.с. 46-50).

Суд не приймає вказані правила та паспорт споживчого кредиту як складову частину кредитного договору укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем, з огляду на таке.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «МІЛОАН»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Зважаючи на те, що правила надання грошових коштів у позику ТОВ «МІЛОАН», які додані позивачем до позовної заяви не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору № 4664136 від 26.11.2021.

Крім того, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Такі висновки суду щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постанові у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20.

Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» виконало, перерахувавши кошти у розмірі 15000,00 грн на банківську картку відповідачки за допомогою платіжної системи ТОВ «ФК «Елаєнс» (а.с. 51).

26.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №26-07/2024, відповідно до якого та реєстру боржників ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4664136 від 26.11.2021 у розмірі 32655,00 грн, із яких: 15000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 17160,00 грн - заборгованість за відсотками, 495,00 заборгованість за комісією (а.с. 12-17, 25-26).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору № 4664136 від 26.11.2021, що був укладений між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН».

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Всупереч умов кредитного договору відповідачка не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого, виникла заборгованість станом на дату подання позовної заяви до суду складає 32655,00 грн, із яких: 15000.00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17160,00 грн - заборгованість за відсотками, 495,00 заборгованість за комісією (а.с. 22).

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачкою не надано, проте останньою було подано заяву про визнання позову.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги викладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією у загальному розмірі 32655,00 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відтак, позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» підлягають задоволенню.

Судові витрати

Позивачем при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп.

Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, оскільки відповідачка визнала позов, з останньої на користь позивача слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачці у розмірі 1211 грн 20 коп., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн, суд враховує таке.

В обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав: договір надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024; заявка на надання юридичної допомоги № 109 від 01.08.2025 (а.с. 37-39, 42).

Указані докази підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 13000,00 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши надані представником позивача докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно із заявкою про надання юридичної допомоги № 109 від 01.08.2025 до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включені наступні послуги, робота адвоката: надання усної консультації - 4000 грн (2 години); складання позовної заяви 6000 грн (2 години), що скало загальну суму 9000 грн (а.с. 42).

Зважаючи на обсяг наданих правничих послуг та виконаних робіт, а також ціну позову, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, оскільки такі витрати становлять більше половину ціни позову.

Крім того, дана справа відноситься до категорії малозначних, а судова практика у справах цієї категорії є сталою і не потребувала значного часу для аналізу законодавства.

Крім того, позовна заява подана до суду через систему «Електронний суд», що не потребує значного часу роботи.

Зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову, значення справи для сторін, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне визначити суму відшкодування витрат ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на професійну правничу допомогу в даній справі у розмірі 4000 грн.

Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

З огляду на викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 5211 грн 20 коп. понесених і документально підтверджених судових витрат, як складаються з судового збору (1211 грн 20 коп.) та витрат, пов`язаних з розглядом справи (4000 грн).

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 4664136 від 26 листопада 2021 в сумі 32655 (тридцять дві тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн 00 коп, 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп судових витрат та 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» з Державного бюджету 50% судового збору, що підлягає відшкодуванню, сплаченого згідно з квитанцією АТ «ОТП БАНК» платіж № від 08.09.2025 року у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» , місцезнаходження юридичної особи: вул. Гедройця Єжи, буд. 6 офіс 521, м. Київ, 03150;

Відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Лебедь