Номер провадження: 22-ц/813/7073/25
Справа № 493/32/24
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Коновалової В.А., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Громовенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Микола Миколайович на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді Ільницької О.М., повний текст ухвали складений 01 серпня 2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька дитини та покладення обов`язку щодо сплати аліментів на матір дитини, -

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька дитини та покладення обов`язку щодо сплати аліментів на матір дитини.

Під час підготовчого судового засідання, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Резнічук С.В. подав до суду клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого просив на підставі ч. 4 ст. 135 ЦПК України зобов`язати ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошову суму в розмірі 45000 грн. для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що позовна заява має ознаки штучності та зловживання правом позивача, так як судовим рішенням у справі №493/1516/20, яке набрало законної сили, зобов`язано позивача повернути дитину матері за її місцем проживання, тому та обставина, що місце проживання дитини було змінене, та остання наразі може проживати з батьком, не є підставою для припинення стягнення з останнього аліментів, оскільки місце проживання дитини змінене позивачем самовільно без законних підстав.

Також в провадженні Балтського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа №493/988/21 між тими самими сторонами, про ідентичний предмет і з тих самих підстав, у якій ухвалене рішення, що набрало законної сили. Вказаним рішенням було стягнуто з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 21000 грн., яке перебуває на примусовому виконанні та через невиконання рішення до ОСОБА_1 застосовано ряд заборон та обмежень.

Крім того, на примусовому виконанні перебуває судовий наказ, виданий Балтським районним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів складає 145193,60 грн. станом на травень 2025 року. У вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем винесено ряд постанов та застосовано до ОСОБА_1 обмеження та заборони через невиконання судового наказу.

ОСОБА_1 ніде офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає з січня 2021 року, місце фактичного проживання не відоме, переховується від правоохоронних органів, ухиляється від виконання рішень судів, власного нерухомого майна не має, грошей на рахунках не тримає.

Така поведінка ОСОБА_1 , його майновий стан, на думку представника відповідача, є підставами для твердження, що у разі відмови у задоволенні позову та стягнення на користь відповідача судових витрат ОСОБА_1 не компенсує їх, виконання рішення суду буде ускладненим або неможливим.

Відповідачці ОСОБА_2 надається правнича допомога у даній справі, додатковою угодою від 23.05.2025 до договору про надання правничої допомоги №033/21/Ц від 09.07.2021 було погоджено суму гонорару адвоката за надання правничої допомоги у справі №493/32/24, ОСОБА_2 сплатила 30000 грн., та визначено гонорар успіху в розмірі 15000 грн. у разі виграшу у справі.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2025 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Резнічука С.В. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Балтського районного суду Одеської області 20000 грн. для забезпечення можливого відшкодування витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу.

Визначено ОСОБА_1 строк для внесення суми, визначеної в цій ухвалі, на депозитний рахунок суду - десять днів від отримання даної ухвали.

Попереджено ОСОБА_1 , що в разі невнесення у строк та повної суми коштів у забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, що визначені в цій ухвалі, суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якименко М.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат скасувати, зменшивши їх до 0 грн., посилаючись на порушення ст. 135 ЦПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Резнічук С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Ухвала суду оскаржується лише в частині визначення розміру судових витрат, в інший частині ухвала суду не оскаржується та апеляційним судом не переглядається.

В судове засідання, призначене на 11 листопада 2025 року ОСОБА_1 , а також його представник - адвокат Якименко М.М. не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 245, 246, 247 т. 2).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , її представника - адвоката Резнічука С.В., перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Резнічука С.В. про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції з урахуванням складності справи, обсягу послуг, наданих представником, а також, що на даній стадії розгляду справи неможливо остаточно визначитися із співмірністю заявленої суми витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність забезпечити судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Згідно ч. 6, 7 ст. 135 ЦПК України у разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду. У випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п`яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між адвокатським об`єднанням «Лігал Консалт Груп» та ОСОБА_2 09 липня 2021 року укладений договір про надання правничої допомоги №033/21/Ц на строк до 31.12.2023 року, додатковою угодою до вказаного договору від 15.12.2023 року дія договору продовжена до 31.12.2027 року (а.с. 170, 173 т. 2).

Згідно додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги №033/21/Ц від 09.07.2021 року, укладеною між адвокатським об`єднанням «Лігал Консалт Груп» та ОСОБА_2 , Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання умов договору. Адвокатське об`єднання бере повний супровід клієнта у цивільній справі №493/32/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів з батька дитини та покладення обов`язку щодо сплати аліментів на матір дитини.

Пунктами 1.3 та 1.4 цієї додаткової угоди до договору передбачено, що на стадії провадження у суді першої інстанції клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню фіксовану суму гонорару за надання правничої допомоги у справі №493/32/24, яка розглядається в Балтському районному суді Одеської області, в розмірі 30000 грн., у разі отримання позитивного результату та ухвалення судом першої інстанції рішення на користь Клієнта, остання зобов`язується оплатити Адвокатському об`єднанню гонорар успіху в розмірі 15000 грн. протягом 30 днів від дати ухвалення рішення (а.с. 172 т. 2).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №26 від 23.05.2025 року ОСОБА_2 Адвокатському об`єднанню «Лігал Консалт Груп» був сплачений гонорар в сумі 30000 грн. (а.с. 173 зв.б. т. 2).

Представництво відповідачки ОСОБА_2 в Балтському районному суді Одеської області здійснює адвокат Резнічук С.В. на підставі ордеру, виданого адвокатським об`єднанням «Лігал Консалт Груп» (а.с. 56 т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Як визначено ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення витрат на правову допомогу, передбачених ст. 135 ЦПК України, суд зауважив, що на даній стадії розгляду справи суд не може зробити висновок про штучність заявленого позову та зловживання позивачем процесуальними правами, так як такі обставини можуть бути встановлені тільки за наслідками розгляду справи та після дослідження доказів.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчих провадженнях про стягнення на користь ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу в сумі 21000 грн. (виконавчий лист від 19.07.2022 року) та стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини (судовий наказ від 09.01.2020 року), заборгованість зі сплати яких станом на травень 2025 року склала 145193,60 грн. (а.с. 162- зв.б., 164-165, 166-169 т. 2), протягом тривалого часу судові рішення боржником не виконуються, незважаючи на вжиті державним виконавцем заходи, зокрема, заборони та обмеження відносно нього, з попереднього місця роботи ОСОБА_1 звільнився (а.с. 184 т. 2), з обліку як безробітний в Балтській районній філії Одеського обласного центру зайнятості знятий у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості (а.с. 185 т. 2), згідно даних МВС України перебуває у розшуку як цивільний відповідач (а.с. 184 зв.б. т. 2).

Вказані обставини свідчать про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 135 ЦПК України, для забезпечення витрат на професійну допомогу, так як можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на підставі положень ст. 135, 137 та 141 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн.

На підставі вищевикладених обставин, суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Балтського районного суду Одеської області 20000 грн. для забезпечення можливого відшкодування витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу.

Висновки суду відповідають вимогам закону, на які посилався суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якименко М.М. про те, щосуд першої інстанції не взяв до уваги, що сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час, колегія суддів залишає без задоволення, оскільки суд першої інстанції при забезпеченні судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн. виходив із складності справи, обсягу послуг, наданих представником, а також, із того, що наразі неможливо остаточно визначитися із співмірністю заявленої суми витрат на правничу допомогу, а тому зобов`язав ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Балтського районного суду Одеської області 20000 грн. для забезпечення можливого відшкодування витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявлених вимог, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Якименко Микола Миколайович залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 29 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 17 листопада 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ В.А. Коновалова

______________________________________ С.М. Сегеда