Справа № 522/7454/24
Провадження № 2/522/112/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 10.05.2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Разом з позовом представником ОСОБА_1 адвокатом Теплицькою Д.І. було заявлено до суду клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко І.Є. копії матеріалів спадкової справи № 13/2021.

Матеріали позову отримано суддею 13.05.2024 року.

Ухвалою суду від 14.05.2024 року позов було залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Недоліки позову були усунуті 17.05.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки - ОСОБА_2 . Ще за життя, 27.07.2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кузішеною І.Д. за № 284, відповідно до якого у випадку смерті, все належне їй майно з чого б воно не складалося заповідала ОСОБА_1 (позивачка). Інших спадкоємців немає. Спадковим майном що залишилось після смерті ОСОБА_2 є 9/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на праві приватної власності. 09.04.2021 року в установленому законом порядку позивачка, звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Кіріченко І.Є. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, а саме 9/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на праві приватної власності, у зв`язку з чим даним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 13/2021, але 05.09.2023 року за № 116/02-14 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутись до суду у зв`язку з тим, що є розбіжності в частинах домоволодіння а саме: згідно з довідкою № 30205.95 від 24.07.2008 року про розрахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , частка ОСОБА_2 склала 3/20 часток домоволодіння та згідно з довідкою № 471372.67 від 21.11.2016 року, був здійснений перерахунок часток інших двох співвласників даного домоволодіння. Однак відомостями щодо затвердження вищевказаних перерахунків часток КП «БТІ» ОМВ не володіє.

Згідно позовної заяви позивач просила: визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно - 3/20 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало на праві власності ОСОБА_2 та складається з: прибудові «а» 4-1 веранда пл. 11,6 кв.м.: в житловому будинку «А» 4-2 кухня пл. 1,8 кв.м. 4-3 санвузол пл. 1,8 кв.м., 4-% житлова пл 9,9 кв.м., 4-5 житлова пл. 23,0 кв.м., 4-6 кладовка пл. 1,3 кв.м.: а також веранда «Х», вбиральня «Я», 1/2 літньої душової - умивальника «Ю», 1/4 підвалу, хвіртка № 12, огорожа № 9, № 11.

Позовну заяву в новій редакції суддя отримала 20.05.2024 року.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.06.2024 року. Також ухвалою суду було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Теплицької Д.І. про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Ірини Євгенівни належним чином завірену копію спадкової справи № 13/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 27.02.2020 року, актовий запис № 2197).

У підготовчому засіданні 17.06.2024 року була присутня представник Одеської міської ради Срібна А.І., зазначила, що позов з додатками не отримували, просила надати час на його ознайомлення.

ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Теплицька Д.І. надала заяву про відкладення.

Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представників сторін, розгляд справи відкладено на 08.07.2024 року та надано представнику ОМР час на ознайомлення з матеріалами справи.

До суду 20.06.2024 року на виконання ухвали суду від 21.05.2024 року від приватного нотаріуса ОМНО Кіріченко І.Є. надійшли належним чином завірені копії спадкової справи № 13/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У підготовче засідання 08.07.2024 року ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Теплицька Д.І. до суду надала заяву, в якій просила закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті. Засідання просила провести без його фіксації.

Представник Одеської міської ради у підготовче засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, відзив суду не надала.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року підготовче засідання було закрито, справу було призначено до судового розгляду по суті на 11.09.2024 року.

У судове засідання 11.09.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 12.11.2024 року.

У судове засідання 12.11.2024 року з`явилася представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І., пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки, яка залишила на її ім`я заповіт на частку домоволодіння. 09.04.2021 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак 05.09.2023 року їй було відмовлено у зв`язку з тим, що є розбіжності в частинах домоволодіння, а саме 3/20 часток, однак потім було здійснено перерахунок 9/100. Між тим наразі не має довідки про перерахунок часток від 24.07.2008 року.

Одеська міська рада причини неявки суд не повідомила.

Протокольною ухвалою суд зобов`язав представника ОСОБА_1 надати суду оригінал довідки про перерахунок часток, повний технічний паспорт та інформаційну довідку з реєстру речових прав щодо наявності зареєстрованого права власності за померлою та оголосив перерву до 15.01.2025 року.

До суду 10.01.2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Теплицької Д.І. надійшла заява про долучення до матеріалів справи копію технічного паспорту.

У судове засідання 15.01.2025 року з`явилася представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І., просила долучити до матеріалів справи подану копію повного технічного паспорту на 3/20 частки будинку.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 та долучив до справи копію технічного паспорту від 24.09.2008 року.

Представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І. надала суду довідку з архіву БТІ про перерахунок часток для огляду. Також зауважила, що станом на дату засідання не працюють реєстри, а тому неможливо надати інформацію щодо реєстрації права власності, у зв`язку з чим просила оголосити перерву.

Одеська міська рада про причини неявки суд не повідомила.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 та оголосив перерву до 22.01.2025 року.

У судове засідання 22.01.2025 року з`явилася представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І., просила оголосити перерву з метою надання інформації щодо зареєстрованого права власності.

Одеська міська рада про причини неявки суд не повідомила.

Протокольною ухвалою суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 та оголосив перерву до 06.03.2025 року.

У судове засідання 06.03.2025 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Одеська міська рада про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 03.04.2025 року.

У судове засідання 03.04.2025 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І. надала заяву про відкладення розгляду справи. Одеська міська рада про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 21.05.2025 року

У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці розгляд справи, призначений на 21.05.2025 року, відкладено на 08.07.2025 року.

У судове засідання 08.07.2025 року сторони не з`явилися, представник ОСОБА_1 адвокат Теплицька Д.І. надала заяву про розгляд справи за відсутності представника позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Одеська міська рада про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи відкладено на 18.09.2025 року.

Розгляд справи 18.09.2025 року було відкладено на 10.11.2025 року.

У судове засідання 10.11.2025 року сторони не з`явилися, у матеріалах справи наявна заява представника ОСОБА_1 адвоката Теплицької Д.І. про розгляд справи за відсутності представника позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Одеська міська рада про причини неявки суд не повідомила, відзив та заяв по суті справи суду не було надано.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення повного судового рішення є 13.11.2025 року.

Дослідивши матеріали справи, із урахуванням наданих пояснень представника позивачки, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 88 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.02.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 2197 (а.с. 9).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, який був посвідчений 27.07.2015 року приватним нотаріусом ОМНО Кузішеною І.Д., бланк НАО 689058, номер в реєстрі 284, згідно якого заповідач заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право, позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повністю. (а.с. 123).

Згідно спадкової справи № 13/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Іриною Євгенівною, 09.04.2021 року ОСОБА_1 14 травня 2021 року звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 . (а.с. 110-140).

Заочним рішенням суду від 16.03.2021р. (справа №522/18730/20) було задоволено позов ОСОБА_1 та визначено їй додатковий строк у шість місяців із дня набрання законної сили рішенням суду на подання заяви про прийняття спадщини до майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2023 року № 116/02-14 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Кіріченко Ірина Євгенівна відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з розбіжностями розміру частки домоволодіння спадкодавця та відсутності відомостей про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 12).

Із матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про право власності на домоволодіння № НОМЕР_3 від 20.01.2003 року, виданого на підставі розпорядження управління житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому від 20.01.2003 року № 36, вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належало 9/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з шести житлових будинків літ «АА1А2А3», «Б1Б2», «В», «Е», «К1», «Л», загальною площею 673,7 кв.м., житловою площею 387,6 кв.м., літньої кухні літ. «З», гаражів літ. «К», «Ш», «Ч», веранди літ. «Х», умивальної літ. «Ю», вбиральної літ. «Я», сараїв літ. «Г», «М1», навісу літ. «Н», відображених у технічному паспорті від 17.05.2002 року.

Свідоцтво було видане замість договору дарування, посвідченого Третьою одеською держнотконторою 01.03.57 р., р№1-2311, зареєстр.ОМБТІ 08.03.57 року, р.№31, стор.62, кн.8. (а.с. 16)

Згідно архівної довідки Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Одеської міської ради № 30205.95 від 24.07.2008 року про розрахунок ідеальних часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено розрахунок часток співвласників, згідно якого ОСОБА_2 належить 9/100 частин домоволодіння, однак у фактичному її користуванні знаходиться 3/20 частин домоволодіння, а саме наступні приміщення: прибудова «а» 4-1 веранда пл. 11,6 кв.м.: в житловому будинку «А» 4-2 кухня пл. 1,8 кв.м, 4-3 санвузол пл. 1,8 кв.м., 4-4 житлова пл. 9,9 кв.м., 4-5 житлова пл. 23, кв.м., 4-6 кладовка пл. 1,3 кв.м.: а також веранда «Х», вбиральня «Я», 1/2 літньої душової умивальника «Ю», 1/4 підвалу, хвіртка № 12, огорожа № 9, № 11. (а.с. 13-15).

Згідно вказаної довідки, іншим співвласникам належало домоволодіння у наступних розмірах:

- ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.1993 року 4/25 частин та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2001 року 39/200 частин домоволодіння, у фактичному користуванні 19/100 частин домоволодіння;

- ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить 39/200 частин домоволодіння, у фактичному користуванні 11/50 частин домоволодіння;

- ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2003 року у розмірі 9/100 часток домоволодіння, що складає 1/25 часток домоволодіння;

- ОСОБА_5 належить 8/100 часток домоволодіння;

- ОСОБА_6 належить 3/100 часток домоволодіння;

- ОСОБА_7 належало 6/100 часток домоволодіння ;

- ОСОБА_8 належало 2/100 часток домоволодіння;

- ОСОБА_9 належало 4/100 часток домоволодіння;

- ОСОБА_10 на підстав свідоцтва про право власності від 2003 року належить 9/100 частин домоволодіння, у фактичному користуванні - 11/100 частин домоволодіння;

- ОСОБА_11 (померла) на підставі свідоцтва про право власності від 20.01.2000 року належало 2/100 частин домоволодіння, у фактичному користуванні було 1/25 частин домоволодіння.

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 24.09.2008 року, вбачається, що він виготовлений на ОСОБА_2 на долю 3/20 часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , яка складається: з житлових будинків «АА1А2А3», «Е», «К1», «Л»; літньої кухні «З»; гаражів «Ш», «Ч»; веранди «Х»; умивальника літньої душової «Ю»; вбиральні «Я»; сараїв «Г», «М»; навісу «Н»; вимощенної ІІ-VI; огорожі - №1-14 (а.с. 17-20).

У матеріалах спадкової справи № 13/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , міститься відповідь КП «БТІ» Одеської міської ради від 11.01.2023 року № 20521/04-04. згідно якої станом на 31.12.2012, право власності на 9/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за фізичною особою « ОСОБА_2 » на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Управлінням житлово- комунального господарства Одеського міськвиконкому 20.01.2003, № 023584. Реєстраційний запис зроблено 29.01.2003 за реєстровим номером 3480 у реєстровій книзі 149доп на сторінці 138. Додатково повідомляють, що згідно з довідкою № 30205.95 від 24.07.2008 про розрахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 , частка ОСОБА_2 складала 3/20 частин домоволодіння та згідно з довідкою № 471372.67 від 21.11.2016 був здійснений перерахунок часток інших двох співвласників даного домоволодіння. Однак, відомостями щодо затвердження вищевказаних перерахунків часток КП «БТІ» ОМР не володіє. (а.с. 130).

Проте стороною позивача відповідну довідку щодо розрахунку часток від 21.11.2016 року № 3471372.67, складеної КП «БТІ» Одеської міської ради, згідно якої в подальшому був здійснений перерахунок часток інших двох співвласників домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до суду надано не було.

Згідно ЄДРСР судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2015 року (справа №522/9187/15-ц) було визнано за позивачем ( ОСОБА_1 ) право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно - 13/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , , а саме: в житловому «А2» 8-1 коридор пл. 1,2 кв.м, 8-2 житлова пл. 17,1 кв.м., 8-3 коридор пл. 4,6 кв.м., 8-4 кухня пл. 7,9 кв.м, 8-5 санвузол пл. 2,7 кв.м, 8-6 житлова пл. 9,3 кв.м.: - у веранді «а6» 8-7 кладовка пл. 4,0 кв.м., 8-8 веранда пл. 13,9 кв.м.: - а також 1/4 підвалу, літня кухня з прибудовою «3».

Згідно даних із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 348023786 від 26.09.2023 року (а.с. 136-139) право власності на домоволодіння зареєстровано наступним чином:

- за ОСОБА_1 у розмірі 1/1 часток (на підставі рішення суду від 19.06.2015 року № 522/9187/15-ц);

- за ОСОБА_12 у розмірі 4/25 часток (на підставі рішення суду від 01.12.2016 року у справі № 522/15973/15-ц);

- за ОСОБА_3 у розмірі 21/100 часток (на підставі рішення суду від 01.12.2016 року у справі № 522/15973/15-ц);

- за ОСОБА_7 у розмірі 6/100 часток (на підставі договору дарування від 23.06.2007 року № 2590);

- за ОСОБА_10 у розмірі 9/100 часток (підстав не зазначено);

- за ОСОБА_13 у розмірі 9/100 часток (підстав не зазначено).

Відомостей щодо інших співвласників домоволодіння та належних їм часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зазначеною.

Звертаючись до суду з відповідним позовом до Одеської міської ради позивачка посилалась на те, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її тітці, але через відмову нотаріуса позбавлена можливості зробити це в досудовому порядку. Інших спадкоємців не має.

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2020 року по справі № 2-887/11 врахував, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 355 ЦК України - майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За змістом ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.95 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачає, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вбачає, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за заповітом, яким чинний, зазначене ніким не оспорюється.

У матеріалах справи наявні докази того, що спадкодавець є власником 9/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності яке у неї виникло з підстав та у порядку, передбаченому законом.

Між тим, матеріали справи не містять беззаперечних та безспірних доказів того, що у подальшому спадкодавцю у результаті перерахунку стало належати 3/20 частин домоволодіння, зокрема, матеріали справи не містять доказів щодо затвердження перерахунку часток згідно з довідкою № 30205.95 від 24.07.2008 про розрахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1 за довідкою № 471372.67 від 21.11.2016 року.

Відповідних належних та допустимих доказів щодо розподілу часток інших співвласників домоволодіння матеріали справи також не містять та стороною позивача не надано.

З огляду на викладене та наявні матеріали справи, суд позбавлений можливості встановити, що частка, яка належала померлій ОСОБА_2 та на яку позивач просить визнати право власності у порядку спадкування, складає саме 3/20 часток домоволодіння. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 за його недоведеністю.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Результат аналізу статті51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідна правова позиція викладено у постанові Верховного суду від 14 березня 2024 року по справі № 522/11722/21.

Виходячи із матеріалів справи, зважаючи на те, що майно, на яке позивач просить визнати право власності у порядку спадкування, є спільною частковою власністю, зважаючи на те, що визнання за нею права власності на визначену частину домоволодіння (у заявленому розмірі 3/20 часток) без належного доведення заявленого розміру часток, може вплинути та у подальшому призвести до порушення прав інших співвласників майна, то доцільно було їх було залучити до участі у справі як відповідачів, тобто безпосередніх осіб, права та інтереси яких стосується спір.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час відкриття провадження у справі та її розгляду).

Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21)

Задоволення позовних вимог про визнання право власності на 3/20 часток домоволодіння та державної реєстрації його права власності, безпосередньо впливає на права всіх інших співвласників домоволодіння, оскільки таким чином порушиться загальна частка не буде становить 100 %, тобто одиницю.

Таким чином суд вважає, що позивачем не залучено в якості належних відповідачів інших співвласників домоволодіння, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

При цьому, за загальним правилом, відмова у задоволенні позову з підстав неналежного суб`єктного складу, не перешкоджає повторному зверненню до суду із позовом до належних відповідачів.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові на позивача.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати понесені позивачем не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1260 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 43, 48, 49, 51, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 13.11.2025 року.

Суддя Домусчі Л.В.