ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/621/24 Номер провадження 22-ц/814/2784/25Головуючий у 1-й інстанції Василюк Т.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Горбун К.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Лисенка Євгена Андрійовича на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Старомлинівська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чорнухинського районного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа Старомлинівська сільська рада.

В обгрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день смерті вона постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті матері залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 5,760 га, розташованих на території Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області.

Оскільки її мати, ОСОБА_2 , мала слабке здоров`я та потребувала постійного догляду, останні 6 місяців до її смерті вона фактично мешкала разом з нею, за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, на день її смерті заявниця мала іншу офіційну прописку, що унеможливлює вважати її такою, що прийняла спадщину на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У заяві також вказано, що ОСОБА_1 до органів нотаріату протягом 6 місяців після смерті матері із відповідною заявою не зверталась.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Старомлинівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

В апеляційному порядку рішення оскаржив заявник ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не дослідивши детально обставини, що мають значення для справи та детально не аргументувавши свої мотиви, не взяв до уваги покази свідків при винесенні рішення. Також, суд першої інстанції безпідставно та неаргументовано критично оцінив довідку та пояснення від Старомлинівської сільської ради.

Апелянтом до суду було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Старомлинівської сільської ради. Вказані обставини підтверджують факт наявності інформації щодо Старомлинівської сільської ради у відповідному реєстрі.

Судом першої інстанції не було дотримано всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи не було викликано до суду заступника голови Старомлинівської сільської ради Олександра Донченка для з`ясування характеру взаємовідносин із заявником, не було витребувано додаткових документів на підтвердження повноважень Старомлинівської сільської ради, не було вжито інших можливих заходів.

Зважаючи на викладене скаржник просить скасувати рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року, та постановити нове про задоволення її заяви.

Судом встановлено, що на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем заявником разом із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення було надано довідку Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 02.02.2024 №92-02 у якій вказано, що вона видана виконкомом Старомлинівської сільської ради Панченко Л.В., що вона станом на 21.02.2022 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена довідка підписана заступником сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Старомлинівської сільської ради Олександром Донченком.

Разом з тим, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року №376 Старомлинівська сільська територіальна громада є тимчасово окупованою російською федерацією територією України з 05.03.2022.

Заявником було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців сформований станом на 22.07.2022 на запит ОСОБА_3 про місце реєстрації Старомлинівської сілької ради за адресою: АДРЕСА_2 .

Доказів реєстрації та функціонування Старомлинівської сілької ради на даний час на підконтрольній Україні території суду надано не було.

У заяві щодо розгляду справи за відсутності представника Старомлинівської сільської ради вказано, що Старомлинівська сільська рада працює дистанційно, адреса для листування: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Героїв-підпільників,40. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

ОСОБА_1 зверталась до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенською І.П. від 23.03.2023 №28/01-16 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заяву було подано поза межами строків визначених законом для подання відповідно заяви.

Одночасно, зазначеною постановою було роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку щодо подання заяви для прийняття спадщини.

Окрім того, ОСОБА_1 зверталась до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до Старомлинівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.10.2023 у справі №201/4494/23 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Старомлинівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом у зв`язку з тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав. Роз`яснено позивачу, що після відмови нотаріуса у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини необхідно було звертатись до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання позивача та її матері на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , виходив з того, що ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою, тому не проживала із спадкодавцем на день смерті.

Проте , відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судами.

Вказане узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18).

Крім того, згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції розглядаючи спір дав належну оцінку довідці Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 02.02.2024 №92-02, згідно якої ОСОБА_1 , станом на 21.02.2022 фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині зважаючи на слідуюче.

Як свідчать матеріали справи, з 24 лютого 2022 року по 04 березня 2022 року Старомлинівська сільська територіальна громада Волноваського району Донецької області була територією активних бойових дій, а з 05 березня 2022 року є територією України, тимчасово окупованою Російською Федерацією відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойової дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (далі Перелік № 309).

За визначенням, наведеним в пункті 7 частини першої статті 1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (далі Закон № 1207), тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) це частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 1207 державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому варто відзначити, що Закон № 280/97-ВР, Закон № 1207, Закон № 93 та інші законодавчі акти не мітять правових норм, відповідно до яких тимчасова окупація частини території України (території відповідних сільських, селищних, міських громад) має наслідком припинення повноважень відповідної сільської, селищної, міської, районної чи обласної ради та її депутатів.

Разом з цим очевидно, що на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, та їх посадові і службові особи об`єктивно позбавлені можливості реалізовувати свої повноваження, визначені Конституцією та законами України (здійснювати свою діяльність).

На підставі частини третьої статті 17 Закону № 1207 у разі неможливості здійснювати діяльність на тимчасово окупованій території місце розташування державних органів, утворених відповідно до Конституції та законів України, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 389 на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 389 рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.

На момент видачі відповідної довідки про проживання апелянта зі спадкодавцем Президент України не видавав указ про утворення Старомлинівської сільської військової адміністрації, а Верховна Рада України не приймала постанову про передачу їй повноважень Старомлинівської сільської ради.

Дійсно , згідно норм чинного законодавства , довідку про фактичне місце проживання може видати посадова особа виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади або військової адміністрації.

Разом з тим , матеріали справи не містять відомостей про наявність у ОСОБА_4 відповідних повноважень заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів Старомлинівської сільської ради Волноваського району Донецької області станом на момент видачі відповідної довідки .

Відтак наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-84, 89, 228, 229, 235, 263-265 ЦПК України визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Лисенка Євгена Андрійовича залишити без задоволення.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 07 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов