Справа № 635/9653/25
Провадження № 2/635/6594/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа Садове товариство «Фантазія» в особі голови правління СТ Анпілогової Валентини Нарцисівни, про визнання права власності на земельні ділянки за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача, яким просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку № 6 (шість), площею 0,06 га (оформленої згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку Серія ХР № 25-69-13911 від 29 листопада 1994 року на ОСОБА_2 ) та на земельну ділянку № 49 (сорок дев`ять), площею 0,058 га (оформленої згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку Серія ХР № 25-69-246 від 28 липня 1994 року на ОСОБА_3 ), які надані для садівництва та розташовані на території Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області у садівничому товаристві «Фантазія» за набувальною давністю.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам статей 175, 177ЦПК України з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В позовній заяві позивач зазначає, що позовна заява про визнання права власності на земельні ділянки за набувальною давністю не містить вимог майнового характеру, суд не може погодитись із зазначеними твердженнями з огляду на таке.

У постанові від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності, витребування або повернення майна, виділ у натурі частки майна є майновими, оскільки за своєю правовою природою пов`язані з підтвердженням прав на майно (постанова Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 916/1220/17).

Пунктом 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

В порушення зазначених норм ЦПК України, позивачем ціну позову не зазначено, заява не містить визначення вартості майна, на яке позивач просить суд визнати за ним право власності.

Також згідно з пункту 9 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Слід зазначити, що вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна,майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (стаття 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Позивачем в позовній заяві не зазначено ціну позову, вартість нерухомого майна, не підтверджена належними доказами. Жодних доказів на підтвердження дійсної вартості майна позивачем на момент подачі позову до суду не додано.

Крім того, 11 листопада 2025 року вказана позовна заява надійшла до Харківського районного суду Харківської області через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд».

Вимогами пункту 2 частини 1 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Судом також враховуються положення статті 14 ЦПК України щодо можливості обміну документів між учасниками судового процесу через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему (далі ЄСІТС).

Одночасно суд зазначає, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимоги Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку».

Відповідно до положень пунктів 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Із наведених норм слідує, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи, у разі відсутності у них зареєстрованого електронного кабінету у системі «Електронний суд», може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Отже, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи, а саме квитанцію про їх направлення, сформовану у ЄСІТС, у разі наявності електронного кабінету в учасника справи, або лист з описом вкладення у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету.

Проте, до позовної заяви позивачем не додано доказів надсилання відповідачу та заінтересованій особі копій поданої заяви з доданими до неї матеріалами як за допомогою ЄСІТС, так і листом з описом вкладення.

Отже, у суду відсутні підстави зробити висновок щодо належного оформлення позовної заяви у відповідності до статей 175, 177 ЦПК України.

Згідно зі статтею 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява має бути залишена без руху із наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статями 185, 175, 177 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельні ділянки за набувальною давністю залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Бобко