Справа № 314/4280/25
Провадження № 2/314/2064/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Швець О.В.,

за участі секретаря судового засідання Павлівської І.В.

розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вільнянськ цивільну справу №314/4280/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

за участю сторін

представника позивача адвоката Тивоненко Д.Р.,

представника відповідача, адвоката Борсук О.С.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку або до закінчення навчання.

Матеріали позовної заяви сформовані в системі «Електронний суд» 23.09.2025 та підписані представником позивача адвокатом Тивоненко Данилом Руслановичем, який діє на підставі ордеру.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.05.2023 року, виданим Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис № 20. Окрім того, у позивача та відповідача є ще одна спільна малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.01.2024 року, виданим Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис № 82. Судовим наказом Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.05.2024 року у справі № 314/2221/24 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.05.2024, і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_5 старшій дочці сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповниться 18 років, у зв`язку із чим стягнення аліментів із відповідача на користь позивачки на утримання старшої дочки буде припинено. Відповідач не підтримує стосунків із дітьми, кошти на утримання спільних із позивачем дітей надає нерегулярно, хоча є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, адже відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) відповідач як батько повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, зобов`язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Старша дочка сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є здобувачкою вищої освіти 1 курсу освітнього рівня бакалавр філологічного факультету спеціальності філологія українська мова та література денної форми здобуття освіти за кошти державного бюджету Запорізького національного університету з терміном навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року (3 роки 10 місяців), що підтверджується довідкою № ФФ.2025.250 від 04.09.2025 року, виданою в.о. декана філологічного факультету Запорізького національного університету Валентиною Ніколаєнко. Тягар всіх витрат, пов`язаних із навчанням спільної старшої дочки сторін, покладено на позивача. До таких витрат належать, зокрема: - витрати на продукти харчування 7 000, 00 грн.; - витрати на одяг 5 000, 00 грн.; - витрати, пов`язані із дорогою на навчання 3 000, 00 грн.; - витрати, пов`язані із навчанням 3 000, 00 грн. Отже, враховуючи те, що утримання старшої дочки сторін та витрати, пов`язані із її навчанням, покладено наразі лише на позивача, відповідач майже не надає кошти на утримання старшої дочки сторін, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених права та інтересів.

Рух по справі та позиція сторін.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.09.2025 року відкрито провадження по справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

10.10.2025 представником відповідача адвокатом Борсук О.С. направлено до суду відзив на позовну заяву. Обґрунтовує свої доводи на заперечення позовних вимог тим, що згідно з ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 05 грудня 2024 року було затверджено мирову угоду, укладену 22.08.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на таких умовах: 1) Визнати право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 2) Визнати право власності на автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO, 2004 року випуску, д/н НОМЕР_3 , за ОСОБА_2 . 3) Зобов`язати ОСОБА_1 відкрити 2 рахунки у банку, а саме на доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , покласти на рахунок кожної дитини по 65000,00 грн., що є узгодженими сторонами сумою. Дана сума має бути витрачена на навчання дітей. Вартість квартири значно більша ніж автомобіля, тому ОСОБА_2 погодився визнати право воластості на квартиру, але з умовою, що 130000 грн. будуть розділені між дітьми, а саме на період навчання в університеті (коледжі або інш.). Позивач стверджує, що відповідач не регулярно сплачує аліменти. Згідно відповіді Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.05.2025 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2025 року відсутня. Передплата по аліментам, станом на 01.10.2025 року становить 5219,18 грн. Відповідно до довідки Запорізького національного університету від 4 вересня 2025 року ОСОБА_3 студентка 1 курсу, форма навчання денна бюджет. Отже за навчання позивачка нічого не сплачує. В позовній заяві вказані витрати на місяць 18000 грн, а саме: одяг 5000 грн. та продукти харчування 7000 грн. на місяць, які завищенні, а витрати, пов`язанні із навчанням 3000 грн. на місяць не зрозумілі, так як навчання безкоштовне. Щодо витрат пов`язаних з дорогою на навчання 3000 грн.: 3000грн : 22 навчальних дні = 136 грн. витрати на дорогу за один день. У Запорізькому національному університеті змішана форма навчання, а отже не щодня потрібно їздити до університету. Отже, виходячи з вищезазначеного, відповідач вважає, що 65000 грн.(які були передбачені на навчання) буде достатньо для утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання. ОСОБА_2 на утриманні має доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка на даний час проживаю з ОСОБА_2 на території Німеччини. Згідно з рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.12.2018 року ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) позбавлена батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 грудня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 визнано батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Також є дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на яку ОСОБА_2 сплачує аліменти щомісячно, згідно з судовим наказом №314/2221/24 Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2025 рік. ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований. Доводи Позивача в частині обґрунтованості позовних вимог ґрунтуються на припущенні в порушення вимог частини 6 статті 81 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу також не обґрунтовані.

14.10.2025 року представник позивача адвокат Тивоненко Д.Р. скерував до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив. Вважає наведені у відзиві доводи безпідставними, оскільки право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної, фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 13.04.2021 року у справі № 308/4214/18. Відповідач, ухиляючись від сплати аліментів, фактично намагається позбавити свою рідну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на здобуття освіти, яке передбачено Конституцією України, Законами України, адже, в останньої денна форма здобуття освіти, часом змішана, але обидві форми здобуття освіти передбачають безпосередню участь здобувача освіти в процесі навчання, чи то знаходячись в аудиторіях, чи то від`єднуючись дистанційно. Окрім того, до витрат на навчання належать не лише витрати на здобуття освіти, передбачені договором про надання платної освітньої послуги. До таких витрат відносяться: витрати на проживання, витрати на дорогу до закладу освіти, витрати на харчування, матеріали для навчання, наприклад спеціалізована література, зошити інші канцелярські товари, Інтернет, який в наш час є необхідністю, та спеціалізована техніка, на кшталт комп`ютеру, планшету, які теж можуть ламатися і також потребувати витрат на їх заміну чи, в кращому разі, на ремонт.

Окрім того, зазначив, що наявність мирової угоди не звільняє відповідача від обов`язку сплати аліментів, адже вона не містить пункту про звільнення від них. Отже, наявність ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.12.2024 року не позбавляє відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, адже утримання передбачає необхідність фінансових витрат не лише на навчання, а й утримання дитини в цілому у цей період.

Окрім того, відповідачем не надано доказів проживання разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на території Німеччини.

Крім того позивачем документально підтверджено понесення нею витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які є абсолютно обґрунтованими, реальними та справедливими.

Просить врахувати відповідь на відзив під час ухвалення рішення.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Тивоненко Д.Р. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Борсук О.С. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених вимог, підтримуючи доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів та витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

Згідно ст. 274 ч. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши надані письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , батько ОСОБА_2 ; матір ОСОБА_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.05.2023 року, виданим Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис № 20.

Окрім того, у позивача та відповідача є ще одна спільна малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 23.01.2024 року, виданим Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис № 82.

Судовим наказом Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.05.2024 року у справі № 314/2221/24 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.05.2024, і до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Матвіївської територіальної громади ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована з 17.11.2020 за адресою АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації позивача.

Згідно довідки № ФФ.2025.250 від 04.09.2025 року, виданою в.о. декана філологічного факультету Запорізького національного університету Валентиною Ніколаєнко, ОСОБА_3 , є здобувачкою вищої освіти 1 курсу освітнього рівня бакалавр філологічного факультету спеціальності філологія українська мова та література денної форми здобуття освіти за кошти державного бюджету Запорізького національного університету з терміном навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року (3 роки 10 місяців), що підтверджується довідкою.

Із переписки позивача та відповідача долучених до матеріалів справи, вбачається що відповідач працює, на підтвердження цього факту позивачем надані скріншоти особистої переписки з відповідачем, спростувань даного факту відповідачем не надано.

Згідно з ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.12.2024 затверджено мирову угоду укладену 22.08.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до п.3 зобов`язано ОСОБА_1 відкрити 2 рахунки у банку, а саме на доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та покласти на рахунок кожної доньки по 65000 грн., що є узгодженою сторонами сумою (різниця вартості автомобіля та квартири), яка в подальшому буде витрачена на навчання доньок.

Згідно з відповіді Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 02.10.2025 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 станом на 01.10.2025 року відсутня. Переплата по аліментам, становить 5219,18 грн. станом на 01.10.2025р.

Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04.12.2018 року ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2023 року ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_5 .

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 досяг повноліття, проживає окремо від батька, що не спростовано відповідачем, при цьому є здобувачкою вищої освіти 1 курсу освітнього рівня бакалавр філологічного факультету спеціальності філологія українська мова та література денної форми здобуття освіти за кошти державного бюджету Запорізького національного університету з терміном навчання з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року (3 роки 10 місяців).

Отже, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.

За змістом статті 7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Главою 16 Сімейного кодексу України регулюються правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх доньки, сина.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192і194-197цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 , досягши повноліття продовжує навчання за денною формою навчання, відповідно позбавлена можливості працювати і самостійно заробляти собі на життя, що слідує з довідки з навчального закладу. Відповідач, будучи фізично здоровим, повнолітнім чоловіком, що ним не заперечувалося, участі в утриманні доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання не приймає, допомоги донці не надає. Доводи відповідача про те, що він має інших неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , знайшли своє підтвердження. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що вказуючи про своє непросте матеріальне становище, відповідач не надав доказів про те, якими є його доходи в 2025 році, при цьому сам відповідач вказав у відзиві про те, що саме на його утриманні перебуває неповнолітня донька ОСОБА_5 .

Відповідач вказав про те, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається , саме на її користь не доведена позивачем належними та допустимими доказами на підтвердження фактичного самостійного її матеріального утримання доньки. Позивачем не надано ніяких доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Однак, з такими доводами відповідача не можна погодитися в повному обсязі. Так, повнолітня ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання, що нині є її основним завданням, спрямованим на реалізацію права на освіту. Навчаючись за денною формою навчання вона позбавлена можливості повноцінно працювати та отримувати заробітну плату, на відміну від батька ОСОБА_2 , який будучи повнолітнім, фізично здоровим та працездатним чоловіком, не обмежений в можливості працювати та отримувати заробітну плату, в тому числі з метою утримання неповнолітніх дітей, надання матеріальної допомоги повнолітній донці, що продовжує навчання, та проживає разом з позивачем яка сплачує за витрати на проїзд до навчального закладу та харчування у період навчання, а також інші затрати.

ОСОБА_3 є повнолітньою донькою відповідача, має право на освіту, що забезпечить їй отримання майбутньої професії, а обов`язком батьків в силу ст. 150 СК України є, серед іншого, обов`язок підготовки дітей до самостійного життя. В силу продовження навчання, ОСОБА_3 позбавлена можливості повноцінно працювати, але при цьому має безумовну, беззаперечну потребу у харчуванні, придбанні одягу, взуття, тобто потребує коштів на задоволення елементарних природних потреб людини у суспільстві.

Беручи до уваги викладене, зокрема відсутність даних про незадовільний стан здоров`я сторін, матеріальне становище сторін, наявність у відповідача, попри відсутність офіційного працевлаштування, певного рівня доходів, що забезпечують йому можливість утримувати неповнолітніх дітей, укладати договори на правничу допомогу з представником, необмежену можливість відповідача працювати та отримувати доходи, при цьому обмежену можливість для цього ОСОБА_3 , яка продовжує навчання на денній формі, наявність у неї потреби у матеріальній допомозі від батьків на період навчання для задоволення елементарних життєвих потреб, а також враховуючи можливість отримання допомоги від обох батьків, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частки від усіх доходів відповідача, щомісячно, на період продовження ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення останньої 23 річного віку.

При цьому, у разі зміни обставин, що впливають на розмір аліментів, сторони не позбавлені права звернутися до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів, що слідує зі змісту ст. 192 СК України.

В позові ставилося питання про стягнення аліментів в частці від заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, положення ч.2 ст. 182 СК України, щодо мінімального гарантованого розміру аліментів - не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки ОСОБА_3 не є дитиною в розумінні ст. 6 СК України.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу вимог ч.4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Судом встановлено, що 10.05.2024 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Тивоненко Д.Р. укладено договір про надання правничої допомоги.

Згідно акту №1 надання послуг до Договору №10/05 від 10.05.2024 про надання професійної допомоги від 17.09.2025 року вбачається, що згідно вищевказаного договору про надання правничої допомоги, адвокат Тивоненко Д.Р. надав позивачу юридичні послуги на загальну суму 12 000 гривень, що складаються з: надання консультації щодо можливості та доцільності вирішення спору (3 год.) - 2000 грн.; складання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання (6 год.) 6 000 грн.; підготовка до подачі позову (3 год.) 1 000 грн.; представництво інтересів клієнта в суді - 3 000 грн.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд зважає на те, що позивачем не доведено витрати в розмірі 12 000 грн. за надані послуги правничої допомоги, а також витрати у вказаному розмірі на думку суду не відповідають співмірності складності справи, а тому в задоволенні вимоги позивача щодо стягнення правничої допомоги з відповідача відмовити.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн (що становить мінімальний розмір судового збору за вимогами матеріального характеру) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.7, 12, 19, 76, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у Запорізькому національному університеті, у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з 24.09.2025 та до закінчення ОСОБА_3 навчання у закладі вищої освіти, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Через неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України), а датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 12.11.2025.

В порядку п. 4. ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Ольга Валеріївна Швець

12.11.2025