Номер провадження: 22-ц/813/3128/25
Справа № 16
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів:Лозко Ю.П., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

заявник Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України»,

заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року,

за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович, ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог

У серпні 2024 року АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, зазначаючи, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2013 року у справі № 1519/4224/2012 позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено та 26.06.2014 року видано виконавчий лист у справі, котрий неодноразово перебував на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

26.03.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74558198 та в ході вчинення виконавчих дій стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2 . Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради встановлено, що разом з боржником були зареєстровані також ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник стверджував, що, незважаючи на обов`язковість виконання рішення суду відповідно до ст. 18 ЦПК України, станом на дату звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2013 року у справі № 1519/4224/2012 залишається не виконаним та заборгованість за кредитним договором непогашена, а тому, з огляду викладене, просив суд замінити сторону виконавчого провадження № 74558198 від 26.03.2024 року, а саме: боржника ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 24.10.2024 року відмовив у задоволені заяви АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про заміну сторони виконавчого провадження. Відмовляючи у задоволені даної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що згідно відповіді Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 23.04.2024 року на теперішній час до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті боржника ОСОБА_2 (спадкової справи № 587/2016) ніхто не звертався. Отже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована з 10.10.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 не прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2024 року скасувати та заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, не дослідивши та не надавши належної оцінки всім обставин справи і наданим доказам, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування апеляційної скарги скаржником зазначено, що у спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема обов`язок з погашення кредитної заборгованості, що встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, та належав спадкодавцю ОСОБА_2 , та який не припинився після його смерті і продовжує існувати. Відтак процесуальне правонаступництво у даному виконавчому провадженні у разі смерті боржника є цілком можливим, оскільки заміна боржника у виконавчому проваджені на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації стягувачам прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому, на думку скаржника, в даному випадку є всі підстави для заміни померлого боржника ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.01.2025 року відкрито апеляційне провадження, роз`яснено приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Цинєву Віталію Олександровичу та ОСОБА_1 їх право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримало 14.01.2025 року в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем 12.03.2025 року отримано копію апеляційної скарги з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

24.01.2025 року ухвалою Одеського апеляційного суду справу призначено до розгляду.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Цинєв Віталій Олександрович про дату, час та місце судового розгляду повідомлені шляхом отримання 25.07.2025 року судових повіток до електронних кабінетів Електронного суду, що підтверджується довідками.

ОСОБА_1 повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

В судовому засіданні 16.10.2025 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Інші учасники провадження, повідомленні щодо дати, часу та місця судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, причини неявку суду не повідомлено.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволені заяви АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що згідно відповіді Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 23.04.2024 року на теперішній час до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті боржника ОСОБА_2 (спадкової справи № 587/2016) ніхто не звертався. Отже, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована з 10.10.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 не прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , а тому підстави для задоволення поданої банком заяви та здійснення заміни боржника ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 відсутні.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2013 року, з урахуванням ухвали від 10.06.2014 року про виправлення описки, у справі № 1519/4224/2012 позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (далі - AT «Ощадбанк»/Банк) заборгованість за кредитним договором № 1889-н від 29.08.2007 року, яка станом на 13.05.2013 року становить 135264,26 грн та судові витрати у розмірі 1332,01 грн.

26.06.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 1519/4224/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (далі - AT «Ощадбанк»/Банк) заборгованість за кредитним договором № 1889-н від 29.08.2007 року, яка станом на 13.05.2013 року становить 135264,26 грн та судові витрати у розмірі 1332,01 грн.

На зворотному аркуші зазначеного виконавчого листа міститься відмітка державного виконавця Першого Малиновського відділу державної служби у місті Одеси про повернення 27.01.2020 року виконаного листа на підставі ст. 37 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

26.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1519/4224/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» (далі - AT «Ощадбанк»/Банк) заборгованість за кредитним договором № 1889-н від 29.08.2007 року, яка станом на 13.05.2013 року становить 135264,26 грн та судові витрати у розмірі 1332,01 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 26.03.2024 року, номер актового запису 3889 від 07.04.2015 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

За ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з тим, за положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини(стаття 1268 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 371488019 від 26.03.2024 року, ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.04.2015 року разом з боржником ОСОБА_2 на момент смерті були зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто на момент смерті боржника ОСОБА_2 за адресою його місця проживання була зареєстрована в тому числі й ОСОБА_1 , щодо якої АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління AT «Ощадбанк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Доказів того, що ОСОБА_1 проживала за іншою адресою ніж померлий ОСОБА_2 на момент його смерті матеріали справи не містять.

З листа Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса вбачається, що із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. В тому числі й відсутні відомості щодо звернення із заявами про відмову від прийняття такої. Відповідно, з огляду на викладене в своїй сукупності, та, враховуючи положення вищенаведеної ч. 3 ст. 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, наведені висновки суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі щодо не прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 є помилковими. Також слід зауважити, що на момент смерті боржник за вказаною адресою також зареєстровані й інші особи, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте заявник звернувся про заміну сторони виконавчого провадження лише правонаступником ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 27.03.2024 року банком направлена заява кредитора до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі з вимогою до спадкоємиці ОСОБА_1 .

Листом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, заява кредитора перенаправлена за належністю до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса. Згідно відповіді Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 23.04.2024 року заява кредитора отримана та зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса 22.04.2024 р., за № 819, яку долучено до спадкової справи № 587/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 . На теперішній час, згідно наданої відповіді, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Окрім наведеного, колегія суддів також вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частинами 1, 2 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час виникнення правовідносин, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам перш за все необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17(пункт 101)).

Зі смертю ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , його зобов`язання перед акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» щодо виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2013 року по справі № 1519/4224/2012 включаються до складу спадщини і відповідно строки пред`явлення вимог до спадкоємця ОСОБА_1 , а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22).

Згідно ст. 1281 ЦК України, редакції на час виникнення правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

При цьому, вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановленийст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Встановлені ст. 1281 ЦК України строки є строками, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника регламентуються приписами ст. 1281 ЦК України. Тобто ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених порукою (іпотекою). Сплив визначених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань (пункти 55-62 постанови від 1.04.2018 року у справі № 522/407/15-ц, пункт 69.5 постанови від 13.03.2019 року у справі № 520/7281/15-ц, пункт 39 постанови від 01.04.2020 року у справі № 520/13067/17, пункт 99 постанови від 03.11.2020 року у справі № 916/617/17).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.08.2013 року по справі № 1519/4224/2012 задоволені позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення боргу за кредитом, достроково стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1889-н від 29.08.2007 року, яка станом на 13.05.2013 року становила 135264,26 грн та судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно, звернення банку у 2012 році до суду з вимогою дострокового повернення боргу за кредитним договором, що залишився, та сплати процентів, вказує про зміну кредитором в односторонньому порядку строку виконання зобов`язання за вказаним договором.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначає, що про смерть боржника ОСОБА_2 дізналося в ході здійснення виконавчих дій 26.03.2024 року.

Тобто, в даному випадку, для реалізації кредитором права задовольнити свої вимоги за рахунок успадкованого спадкоємцями боржника майна звернення з відповідними вимогами до спадкоємців боржника має відбуватися відповідно до ч. 3 ст. 1281 ЦК України (якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги).

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2024 року у справі № 613/311/23-ц зазначено, що «для реалізації кредитором права задовольнити свої вимоги за рахунок успадкованого спадкоємцями боржника майна звернення з відповідними вимогами до спадкоємців боржника має відбуватися відповідно до частини третьої статті 1281 ЦК України (якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги). Незважаючи на момент прийняття спадщини та дату видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям у цій справі, а також того, коли кредитор довідався про смерть боржника, пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, 11 травня 2018 року за зобов`язанням, строк виконання якого змінено шляхом звернення до суду у 2013 році з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, є таким, що суперечить змісту частини третьої статті 1281 ЦК України.».

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи та, зважаючи на відповідні правові норми, пред`явлення банком 27.03.2024 року вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 за вказаними обставними є таким, що суперечить вищенаведеним вимогам ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки строк виконання такого зобов`язання змінено банком в односторонньому порядку, шляхом звернення до суду у 2012 році із позовними вимоги до ОСОБА_2 про дострокове стягнення боргу за кредитним договором № 1889-н від 29.08.2007 року, яка станом на 13.05.2013 року становила 13414,84 грн та судові витрати.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про заміну сторони виконавчого провадження без задоволення, проте помився щодо мотивів, тому рішення суду слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

М.В. Назарова