Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2025 р.

м. Київ

справа № 755/21067/25

провадження № 2-о/755/703/25

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Пархоменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва справу за заявою розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 (при народженні ОСОБА_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - є дідом заявника; встановити факт, що дід заявника ОСОБА_2 (при народженні ОСОБА_3 ) народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Новомосковськ (нині місто Самар) - на землях, що входили на момент його народження до складу УРСР; встановити факт проживання на території, а саме, що прадід заявника ОСОБА_4 постійно проживав на землях, що входили на момент його постійного проживання до складу УНР, УРСР, вказуючи на те, що прямі документи, що підтверджують родинні зв`язки, не збереглися, наявні лише копії, прізвища та імена заявлених осіб в документах змінювалися, документи містять помилки та друкарські помилки. Після звернення до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області заявнику зауважено про необхідність звернення до суду із заявою про встановлення заявлених фактів, тому заявник вимушена звернутися з даною заявою до суду. Встановлення заявлених фактів заявнику необхідно для отримання громадянства України.

05 листопада 2025 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, призначено судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи.

Представник заявника ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Чайка Н.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила в повному обсязі з підстав, що містять письмові заперечення, долучені до матеріалів справи, додатково зауважила, що заявник до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про отримання громадянства України не зверталась та не надала належних документів на підтвердження заявлених фактів.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що за даними свідоцтва про народження від 18.11.1982 року, актовий запис № 4896, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком зазначено - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

За даними свідоцтва про народження від 24.01.1956 року, актовий запис № 17, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка Магаданської області, батько - ОСОБА_2 (росіянин), мати - ОСОБА_8 (єврейка).

За даними архівної довідки, виданої Державним архівом Дніпропетровської області від 12.09.2022 року № Д-2081/0/217-22, в книзі реєстрації актів цивільного стану відділу ЗАГС при Новомолсковському виконкомі Катеринославського округу є актовий запис № 93 від 12 квітня 1926 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 дитини чоловічої статі на ім`я, по батькові та прізвище « ОСОБА_9 ». Батько - « ОСОБА_10 », українець, 26 років; мати - « ОСОБА_11 », українка, 26 років; місце проживання батьків - АДРЕСА_1 . Прізвища, імена, по батькові записані відповідно до тексту документа; орфографія збережена. Також повідомлено, що у книзі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Катеринославського округу за 1926 рік актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає.

За даними особового листа № 207749, короткої автобіографії, інших архівних документів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7, єврей, уродженець м. Сімферополя, з 1903 року проживав в м. Сімферополі, в м. Харкові, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту допущення орфографічних помилок у прізвищі заявника, допущених у належних йому документах.

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, надавши оцінку наявним у справі доказам, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення заявлених заявником фактів, з огляду на відсутність доказової бази на їх доведення та доказів встановлення ланцюгу родинних відносин між заявником та заявленими особами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення», ст.ст. 89, 95, 258, 259, 263-265, 317, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 13 листопада 2025 року.

Суддя: В.І. Галаган