Справа № 445/1336/25
провадження № 2/445/908/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Золочеві Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

29.05.2025 року, через систему «Електронний суд» позивач, в інтересах якого діє представник Столітній М.М., звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 31.10.2023 відповідач та ТзОВ «Авентус Україна» уклали кредитний договір № 7222070, строком на 365 днів, сума кредиту 10 000,00 грн.

27.05.2024 між ТзОВ «Авентус Україна» та позивачем ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал», укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф у відповідності до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» за плату належні йому права Вимоги, а ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» приймає належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.

Станом на дату звернення до суду із заявленим позовом, заборгованість відповідача перед позивачем становить 54 576,00 грн. з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 333,00 грн. сума заборгованості за процентами, 21 243,00 грн заборгованості за процентами.

Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

30.05.2025 року ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме доказів зарахування кредитних коштів на картку відповідача.

12.08.2025 року відповідач ОСОБА_1 подав відзив щодо заявленого позову, де вказує, що проходить військову службу, а тому своєчасно не отримав копію позову та ухвалу про відкриття провадження у справі. Вказує, що нараховані проценти за користування кредитними коштами є надмірними та не справедлививми. Зазначає, що він є військовослужбовцем, а тому за положеннями ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний статус військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом йому не нараховуються, окрім того, вказує на необгрунтованість та завищеність вартості правничої допомоги.

Виходячи із доводів відзиву, відповідач не оспорює факту отримання кредиту у вищевказаному розмірі.

Представником позивача надіслано на адресу суду письмові пояснення щодо відзиву відповідачу, де останній вказує, що застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 року № 6-1746цс16. Важливо зауважити, що звільнення від сплати штрафних санкцій та відсотків розповсюджується не на всі кредитні зобов`язання, зокрема, такі умови не стосуються кредитних договорів пов`язаних з придбанням нерухомого майна віднесеного до житлового фонду, а також автомобілів. Тож, якщо, кредитні зобов`язання не пов`язані з придбанням житла чи автомобіля, Відповідач мав звернутись на ім`я кредитної установи з листом в якому просити звільнити його від сплати відсотків чи штрафних санкцій, а в разі якщо такі вже були нараховані, то з проханням списати останні. Національний банк України у листі від 02.09.2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Представник позивача стверджує, що відповдіач не надав документів щодо проходження військової служби ні позивачу, ні первісному кредитору.

28.08.2025 року відповідачем надано письмові заперечення на пояснення представника позивача, де останній фактично наполягає на раніше наданих доводах у відзиві.

Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності сторін та/або їх представників, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом вивчено наявні матеріали справи, досліджено письмові докази, оцінено доказ кожен окремо та в їх сукупності, внаслідок чого встановлено наступне.

31.10.2023 року ОСОБА_1 та ТзОВ «Авентус Україна» уклали кредитний договір № 7222070, сума позики 10 000,00 грн, строк позики (строк дії договору) 365 днів, стандартна процентна ставка 1,99 % в день.

Згідно п. 2.1 договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок споживача, платіжна картка № НОМЕР_1 .

27.05.2024 між ТзОВ «Авентус Україна» та позивачем ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал», укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф у відповідності до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» за плату належні йому права Вимоги, а ТзОВ «ФК «Фінтраст капітал» приймає належні ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників.

Факт перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача та фактчино надання кредиту первісним кредитором випискою АТ КБ «Приватбанк», наданою за ухвалою суду про витребування доказів, згідно якої 31.10.2023 року на картку відповідача НОМЕР_2 зараховано 10 000,00 грн.

Станом на дату звернення до суду із заявленим позовом, згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача перед позивачем становить 54 576,00 грн. з яких: 10 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 333,00 грн. сума заборгованості за процентами, 21 243,00 грн заборгованості за процентами.

Відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу за мобілізацією, починаючи з 14.04.2022 року, що підтверджується довідкою В/Ч НОМЕР_3 від 24.06.2025 року № 784, окрім цього є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення, яке долучено до матеріалів справи.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України, передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Із положень ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

За змістом ч. 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В силу ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Враховуючи, що позивачем доведено факт укладення між позикодавцем та відповідачем відповідного кредитного договору та надання відповідачу обумовленої суми кредиту, переказаної останньому на його банківську карту, суд приходить до висновку, що заявлений позов в частині стягнення основної суми боргу є підставним та підлягає до задоволення.

Водночас, відповідно до положень ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Відповідно до п. 1.6 договору кредиту такий надається на споживчі потреби, тобто вказаний кредитний договір не стосується придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також не є кредитним договором щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії.

Відтак, до правовідносин між позивачем та відповідачем застосовуються положення ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», та відповідно проценти за користування кредитом за договором від 31.10.2023 № 7222070 відповідачу нараховуватись не повинні.

Закон не покладає на відповідача будь-якого обов`язку щодо інформування про вказані обставини інших осіб, в тому числі кредитора. Вказані обставини можуть бути встановлені в ході відповідного судового розгляду, і застосування такої гарантії щодо військовослужбовців не залежить від будь-яких інших факторів, обставин, повідомлень, дій, тощо.

Відтак, в частині заявлених вимог щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу слід стягнути пропорційно до задоволеного розміру позовних вимог, в порядку ст. 141 ЦПК України, тобто судовий збір у розмірі 443, 86 грн (18,323% від суми позову) та витрати на правничу допомогу у розмірі 1832,3 грн (18,323% від суми позову).

Керуючись ст. 509, 526, 527, 530, 623, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2,4,5,11,13, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», , місцезнаходження юридичної особи: 01150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс, 118/2, заборгованість за договором кредиту № 7222070 від 31.10.2023 року у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал», , місцезнаходження юридичної особи: 01150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс, 118/2, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 443,86 грн (чотириста сорок три гривні 86 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1832,3 грн (одна тисяча вісімсот тридцять дві гривні 30 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду негайно надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2025 року.

Суддя О.М. Кіпчарський