Справа №: 343/1016/25
Провадження №: 2/343/578/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу № 343/1016/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу в справах дітей Витвицької сільської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей та визначення місця проживання дітей, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, просить ухвалити рішення, яким визнати факт самостійного утримання та виховання ним, ОСОБА_1 , неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з ним, батьком ОСОБА_1 , а дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - з матір`ю ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що він та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З відповідачкою вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Оскільки сімейне життя у них не склалося, вони вирішили розійтись.

На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.10.2021 у справі № 343/481/21 ухвалено проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2021 у справі № 343/1754/20 ухвалено визнати його, ОСОБА_1 , батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ухвалою Долинського районною сулу Івано-Франківської області від 19.05.2022 № 343/2026/21 постановлено затвердити мирову угоду від 19 травня 2022 року, укладену між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імен якої діяв її представник адвокат Дуткевич М. В., відповідно до якої сторони дійшли згоди врегулювати спір по справі № 343/2026/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини встановлення способів участі батька в її вихованні на таких умовах:

1.Способом участі у вихованні, спілкуванні батька позивача ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 є спілкування за допомогою засобів телефонною, поштового, електронною та іншою засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, необмежено в часі, враховуючи розпорядок дня дитини, зокрема час на денний та нічний сон.

2.Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язується повідомляти позивача ОСОБА_1 про зміну й контактною телефонного номера, поштової адреси, електронної адреси. У разі перебування відповідачки ОСОБА_2 з дитиною за межами України, ОСОБА_2 зобов`язується повідомляти ОСОБА_1 контактний номер телефону для зв`язку (повідомлення про зміну контактів надсилати позивачу ОСОБА_1 поштою на адресу: АДРЕСА_1 ).

На сьогоднішній день ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на його утриманні та проживають разом з ним у АДРЕСА_1 .

Відповідачка досі проживає з наймолодшою донькою ОСОБА_5 , з якою перешкоджала йому у спілкуванні, у зв`язку з чим було укладено з цього приводу мирову угоду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, якою встановлено спосіб його участі в її вихованні.

Відповідачка сплачує аліменти на утримання двох дітей, однак не проживає з ними та й взагалі рідко навідує їх, однак піклується про наймолодшу доньку ОСОБА_9 , яка з нею проживає. Натомість він весь час піклувався про ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , утримує та забезпечує їх всім необхідним.

Задля забезпечення якнайкращих інтересів сина ОСОБА_10 та доньки ОСОБА_11 вважає, що діти повинні проживати на постійній основі разом з ним, а так як ОСОБА_9 весь час проживає з матір`ю ОСОБА_12 , то доцільно визначити її місце проживання саме з останньою.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вже тривалий час проживають разом з ним, вони є неповнолітніми, проте до сьогоднішнього дня їхнє місце проживання ні з одним із батьків не визначено.

Враховуючи наведене, вважає, що він, як батько, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, турбується про дітей, доглядає за ними, має змогу забезпечити їх усім необхідним. Тому саме проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ним забезпечить найкращий захист їх інтересів. Оскільки донька ОСОБА_5 проживає разом з матір`ю ОСОБА_13 , звикла до такого устрою життя, то вважає за доцільне ОСОБА_9 залишити проживати разом з матір`ю.

Так як місце проживання дітей не визначено, він з відповідачкою не укладав шлюб, діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, з метою отримання соціальних виплат, як малозабезпеченим сім`ям просить визначити місце проживання дітей з ним та встановити факт його утримання та виховання дітей, зважаючи на вище описані обставини (1-4).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Комарницький Е.Г. (ордер серії АТ №1081074 а.с.28, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001814 а.с.29) в судове засідання не з`явилися, від останнього на адресу суду поступили заяви про розгляд справи без участі у зв`язку із перебуванням на лікуванні, на підтвердження чого долучив листки непрацездатності (а.с.61-63, 65-67). У поданих заявах позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив врахувати висновок служби у справах дітей Витвицької сільської ради, а позов задовольнити (а.с.60, 64).

Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання повторно не з`явилася, хоча про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, шляхом направлення за зареєстрованим місцем проживання ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.33), де була призначена дата судового засідання, та розміщення оголошень про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України (а.с. 47-48, 52-53) та направлення повісток про виклик до суду рекомендованим повідомленням, які повернулися з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 38-39, 43-44), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судові повістки вручені. Також дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань до суду не подавала.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Білянський Н.С. (ордер серії АТ №1104307 а.с.37) в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Від останнього на адресу суду поступило клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.36). Інших клопотань чи заперечень проти задоволення позову адвокат Білянський Н.С. не подавав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служби в справах дітей Витвицької сільської ради О.Сорока в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. На адресу суду скерувала рішення про затвердження висновку органу опіки та піклування про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей і визначення місця їх проживання від 16.10.2025 (а.с.56) та висновок органу опіки та піклування про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей і визначення місця їх проживання (а.с.57-58), а також заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутності (а.с.59).

Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, обов`язково повинно бути зазначено мету встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, а також докази, що підтверджують факт.

Відповідно до положень ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Пунктом 10 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - встановлено, що відповідно до п. 4 ст. 273 ЦПК в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При цьому обов`язком суду при розгляді таких справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв?язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

В даному випадку, метою встановлення юридичного факту є повна реалізація прав, як батька дітей, а також оформлення документів, необхідних для отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дітей, вирішення інших питань щодо проживання та перебування дітей.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду №175/2317/16-ц від 02.10.2019 .

У ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Спорронг і Лоннрот проти Швеції" (23 вересня 1982 року), вказано, що суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст. 1 СК).

Ч. 1 ст. 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.06.2018 по справі № 822/2446/17, виснував, що поняття "одинокий батько" та "одинока матір" є тотожними, та зазначив, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 № 9 (далі - Постанова Пленуму ВСУ), одинокою матір`ю є жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.

Позаяк, правовий статус поняття "одинокого батька" не врегульований законодавством, вбачається можливим застосування аналогії поняття "одинокої матері", тлумачення якого зазначено у Постанові Пленуму ВСУ. Тобто, для набуття статусу "одинока матір", "одинокий батько", необхідні 2 факти: не перебування у шлюбі, а також виховання і утримання дитини самими матір`ю чи батьком відповідно, тобто без участі іншого з подружжя у житті дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При розгляді відповідної справи щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, суд оцінює доводи і докази, які підтверджують відповідний факт, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.

Ст. 51 Конституції України, ч.ч. 2-3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22 дійшла висновку, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні.

Так, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини.

Суд також зауважує, що виховання дитини батьками це процес, в якому батьки піклуються про фізичний, емоційний, соціальний та інтелектуальний розвиток дитини від народження до повноліття. Виховання дитини батьками включає: забезпечення фізичного здоров`я та безпеки; емоційна підтримка та любов; формування соціальних навичок (навчання дитини взаємодії з іншими людьми, розвитку навичок спілкування, співпраці та вирішення конфліктів); інтелектуальний розвиток (стимулювання пізнавальної активності, розвиток мислення, пам`яті, уяви та мовлення, підтримка інтересу до навчання та здобуття знань); розвиток моральних якостей (формування поваги до інших, відповідальності, чесності, справедливості та інших моральних цінностей); підготовка до самостійного життя (навчання дитину побутовим навичкам, плануванню часу, відповідальності за свої дії та прийняття рішень); позитивне навчання та моделювання поведінки; забезпечення освіти. Отже, виховання - це комплексний процес, який складається із багатьох дій, які мають вчинятись батьками.

Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч. 1 ст. 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини в позовному провадженні.

Основним критерієм для фактичного визначення статусу одинокого батька є виховання та утримання дитини без участі матері. Отже, суду мають бути надані докази, які з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі одного з батьків у вихованні та утриманні дитини.

Як слідує з матеріалів справи сторони по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них народилося троє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 донька ОСОБА_11 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 а.с.15); 19.09.2016 син ОСОБА_10 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 а.с.14) та 12.11.2019 донька ОСОБА_9 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 а.с.13).

На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2021 року у справі № 343/481/21 ухвалено визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Внесено зміни в актові записи про народження дітей:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вчинений виконкомом Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 17.03.2014 року за № 9,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вчинений виконкомом Станковецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 06.10.2016 року за № 18 та

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вчинений виконкомом Витвицької сільської ради ОТГ Долинського району Івано-Франківської області 19.11.2019 року за № 28,

де у графі "батько" вказати " ОСОБА_1 " замість " ОСОБА_14 " (а.с.23-26).

Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2021 року у справі № 343/481/21 уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено. Ухвалено проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочати з 18 березня 2021 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття (а.с.16-18).

Згідно з ухвалою Долинського районною сулу Івано-Франківської області від 19.05.2022 № 343/2026/21 постановлено спільну заяву ОСОБА_1 та представника відповідачки Гавриляк Світлани Володимирівни про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду від 19 травня 2022 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якої діяв її представник - адвокат Дуткевич М.В., відповідно до якої сторони дійшли згоди врегулювати спір по справі № 343/2026/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини і встановлення способів участі батька в її вихованні на таких умовах:

1. Способом участі у вихованні, спілкуванні батька - позивача ОСОБА_1 з малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спілкування за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, - необмежено в часі, враховуючи розпорядок дня дитини, зокрема час на денний та нічний сон.

2. Відповідачка ОСОБА_2 зобов`язується повідомляти позивача ОСОБА_1 про зміну її контактного телефонного номера, поштової адреси, електронної адреси. У разі перебування відповідачки ОСОБА_2 з дитиною за межами України, ОСОБА_2 зобов`язується повідомляти ОСОБА_1 контактний номер телефону для зв`язку (повідомлення про зміну контактів надсилати позивачу ОСОБА_1 поштою на адресу: АДРЕСА_1 ).

3. Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги, сторони залишають за собою.

Провадження у справі № 343/2026/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини і встановлення способів участі батька в її вихованні закрити (а.с.19-22).

Згідно з даних, що містяться у довідках про реєстрацію місця проживання особи №396, №397, №398, виданих Витвицькою сільською радою Об`єднаної територіальної громади Долинського району Івано-Франківської області від 05.04.2021 - місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10, 11, 12).

Як вказує позивач у позовній заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на його утриманні та проживають разом з ним у АДРЕСА_1 , а наймолодша донька ОСОБА_5 проживає з відповідачкою ОСОБА_2 .

У відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 15 квітня 2025 року, комісією в складі: депутата сільської ради Дмитришина І.М., сусідів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , встановлено, що з ОСОБА_1 проживають та перебувають на його утриманні двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його співмешканка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка являється матір`ю дітей, та неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по місцю реєстрації не проживають, їх місце перебування не відоме (а.с.21).

Позивач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що він самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до суду з даним цивільним позовом.

Зазначає, що встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітніх дітей є важливим для нього, оскільки від цього залежить виникнення та/або зміна ряду особистих та майнових прав, а також впливатиме на права та інтереси дітей. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені Сімейним кодексом України, можливість отримання соціальних та інших пільг, виплат допомоги, які передбачені законодавством України, тощо.

Інші способи встановлення вказаного факту діючим законодавством України не передбачено.

Зі світлокопії довідки №368 від 15.04.2025 Управління соціального захисту населення Калуської райдержадміністрації встановлено про те, що ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 не перебуває на обліку у відділі адміністративного забезпечення №1 (м.Долина) Управління соціального захисту населення Калуської районної державної адміністрації та йому не призначено допомогу станом на 15.04.2025 (а.с.22).

На виконання своїх повноважень та вимог суду Служба у справах дітей Витвицької сільської ради надала висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету дітей Витвицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області №86 від 16.10.2025, згідно з яким Служба у справах дітей Витвицької сільської ради вважає доцільним:

1.Встановити факт самостійного виховання та утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

2.Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с.56, 57-58).

Проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд резюмує, що позивачем доведено факт того, що він самостійно виховує та утримує своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_13 , відповідачкою по справі.

Вказані обставини стороною відповідачки не спростовано.

На думку суду, задоволення вимоги позивача про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей в першу чергу відповідає якнайкращим інтересам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту утримання самостійно позивачем своїх неповнолітніх дітей впливає на можливість здійснення ним права на захист прав та інтересів дітей, в тому числі, шляхом отримання реалізації прав, як батька дітей, а також оформлення документів, необхідних для отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дітей, вирішення інших питань щодо проживання та перебування дітей.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд резюмує про задоволення позову про встановлення факту самостійного утримання і виховання батьком неповнолітніх дітей та визначення їх місця проживання.

На підставі викладеного, ст.ст. 3,15,19,55,56,141,150,155 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись ст.ст. 76-81, 89 259, 263-265, 273,293, 318 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу в справах дітей Витвицької сільської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей та визначення місця проживання дітей - задоволити.

Визнати факт самостійного утримання та виховання ОСОБА_1 , дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький