Справа № 332/3577/25
Номер провадження 2/337/2375/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 рокум. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

за участю секретаря Кабалюка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2025 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 76939,00 грн., та судового збору 3028 грн., посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідача.

30.07.2025 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя було передано цивільну справу до Хортицького районного суду м. Запоріжжя за територіальною юрисдикцією (підсудністю), справа надійшла до суду 22 серпня 2025 року.

Ухвалою судді від 25.08.2025 року справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений строк на подання відзиву на позовну заяву.

15.09.2025 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати за надання судової допомоги, обґрунтовуючи тим, що матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження волевиявлення відповідача на укладення договорів позики, а також позивачем не надано доказів приєднання відповідача до правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Авентус Україна», а тому самі по собі такі правила не можуть оцінюватись судом як договір приєднання та породжувати передбаченими цими правилами права і обов`язки для відповідача, що позивачем не надано жодних первинних документів на підтвердження заявленої заборгованості за договорами №73576849 від 06.08.2024 року, №2391174 від 19.08.2024 року, №8142665 від 01.08.2024 року. Надані позивачем документи розрахунку кредитної заборгованості не підтверджені належними, в розумінні чинного законодавства, доказами, оскільки наявність або відсутність зазначеної позивачем суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Отже, жодних доказів на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів за договорами №73576849 від 06.08.2024, №2391174 від 19.08.2024, №8142665 від 01.08.2024, позивач, всупереч вимог ст. 81, 83, 177 ЦПК України, не надав. Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданих відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу, процентів не є можливим. Нарахування позивачем відповідачу заборгованості за комісією за кредитним договором №2391174 від 19.08.2024 є безпідставним. У зв`язку із вищевикладеним, відповідач вважає, що отримання кредитором комісійної винагороди є таким, що не відповідає принципу справедливості, добросовісності та розумності в розумінні Закону України «Про споживче кредитування», а відтак дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

Представник позивача в позові вказав про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи сповіщені у встановленому порядку, надали заяву про розгляд справи без неї та представника, в якій просять відмовити у позові.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків..

У судовому засіданні встановлено, що 06.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 73576849, відповідно до якого відповідач отримала в кредит грошові кошти в розмірі 5500 грн., строком кредитування на 30 днів, дата повернення 04.09.2024 року, процентна ставка- 1,50% в день, пеня - 2,7%. в день.

Вказаний кредитний договір укладений за допомогою електронного сервісу та підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора, містить усі істотні умови, тому є чинним та обов`язковим для виконання.

14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №40 від 23.12.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 18964 грн. з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу- 5500 грн., сума заборгованості за відсотками- 2475 грн., сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою- 0 грн, сума заборгованості за пенею- 10989 грн., комісія за подання позики- 0 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахувань жодних штрафних санкцій.

Крім того, 19 серпня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2391174 у розмірі 5800 грн., строком на 30 днів, дата повернення 17.09.2024 року, процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики- 0,01%, комісія за надання позики- 22,21% (1288,180 грн.), денна процентна ставка- 0,75% в день, проценти на понадстрокове користування позикою- 5,00 %, пеня в день 5%, орієнтована реальна річна процентна ставка 1186,17%, орієнтована загальна вартість позики- 7105 грн.

14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №39 від 23.12.2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 18705 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 5800 грн., сума заборгованості за відсотками- 16,82 грн., сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою- 0 грн., сума заборгованості за пенею 11600 грн., комісія за надання позики- 1288,18 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахувань жодних штрафних санкцій.

01 серпня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено споживчий кредитний договір №8142665 у розмірі 11900 грн., строк 360 днів, періодичність сплати- кожні 30 днів, стандартна процентна ставка- 1.50% в день.

28.03.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28032025 у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №2 від 28.03.2025 року до договору факторингу №28032025 від 28.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39280 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу- 11900 грн., заборгованості за відсотками- 21420 грн., сума заборгованості за пенею/штрафами- 5950 грн.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахувань жодних штрафних санкцій.

Отже, наразі між сторонами існує спір з виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, які є чинними, недійсними в установленому законом порядку не визнавалися, а тому є таким, що підлягають належному виконанню.

При вирішенні спору суд враховує наступне.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.1055 ЦК України Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У відповідності до умов Кредитних договорів №73576849, №2391174 № 8142665, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника одноразовими ідентифікаторами. Отже, оскільки, кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразових паролів-ідентифікаторів, укладання між сторонами спірних правочинів підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитні договори між Відповідачем та Первісним кредитором не були б укладені. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідно до умов Кредитних договорів кошти надавалися Позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної ним при укладенні правочинів № НОМЕР_1 .

При цьому представник відповідача висловив формальні заперечення щодо відсутності доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, однак в свою чергу свої заперечення міг би підтвердити, надавши довідки про рух коштів на рахунку відповідача, однак цього не зробив, а тому враховуючи презумпцію чинності зазначених договорів, у тому числі і неспростовану з боку відповідача презумпцію отримання кредитних коштів, зазначені доводи суд відхиляє, оскільки вважає, що відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти не спростував належними та допустимими доказами факт зарахування кредитних коштів, як і факт належності йому карткового рахунку зазначеного в договорі, а тому вищевказані кредитні договори підписані відповідачем в електронній формі є укладеними, отже суд приходить до висновку, що відповідач отримав кредитні кошти, однак вчасно їх не повернув, а тому наявні підстави для стягнення суми заборгованості за основною сумою позики та відсотків у межах строку кредитування, що за договорами № 73576849 становлять 2475 грн (5500/100х1,5х30), за договором № 2391174 становлять 16,82грн (5800/100х0,01х29) , за договором № 8142665 становлять 64260 грн (11900/100х1,5Х360), хоча позивачем заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками в цим договором в розмірі 21420, що узгоджується з принципом диспозитивності.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за комісією у кредитному договорі від 19 серпня 2024 року за №2391174 023 року у розмірі 1288,18 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Аналізуючи умови кредитного договору суд приходить до висновку про правомірність дій щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів (п.1.5.1 договору).

Також, відповідно до п.1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Права набуття позивачем вимог за укладеними договорами підтверджено наданими суду договорами факторингу від 14.06.2021 та 28.03.2025 року , з додатками, додатковими угодами до догорів, акт прийому-передачі Реєстру боржників, витягами з Реєстру боржників перерахування коштів від фактора клієнту за договорами факторингу, копії яких додані до позовної заяви і є належними та допустимими доказами у цій справі, а тому суд вважає цілком доведеними, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до відповідача за укладеними кредитними договорами.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».

Проте, всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань, не погасив наявну заборгованість ні попередньому кредитору, ні новому, а тому вона підлягає стягненню з відповідача в частині нарахованих заборгованостей з тіла боргу, відсотків та комісії.

Щодо вимог в частині стягнення пені, суд зазначає, що відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.

Відтак суд відхиляє позовні вимоги банку про стягнення з позичальника пені, нарахованої кредитором за прострочення виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у погоджені строки : за договором № 76939 в розмірі 10989 грн., за договором № 2391174 в розмірі 11600 грн., за договором №8142665 в розмірі 5950 грн.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам. що становлять 62.90 % ( 48400х100/76939) в сумі 1904,61 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 263-265ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.-

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, , IBAN № НОМЕР_3 в АТ ТАСкомбанк») загальну суму заборгованості за кредитними договорами: договором позики №73576849 у розмірі 7975 грн, договором позики №2391174 у розмірі 7105 грн, кредитним договором №8142665 в розмірі 33320 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1904,61 грн., а всього 50304 (п`ятдесят триста чотири) грн 61 коп.

В іншій частині заявлених вимог -відмовити

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя: Л.Г. Салтан