Справа № 212/9694/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу

У складі судді Хомченко Л.І.

Секретар Стрибайло О.В.

За участю представника

позивача Олицька Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Кривий Ріг цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

В С Т А Н О В И В :

21.08.2025 року позивач звернуся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись на те ,що ОСОБА_2 перебував на посаді Керівника, тобто директора КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, в період з 25.03.2020р. по 13.08.2024р. згідно Контракту №8 від 24.03.2020р..

Відповідно до п.2.12 цього Контракту Керівник має право користуватися правом розпорядження коштів підприємства ; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки , обов`язкові для всіх працівників підприємства.

Відповідно до п.3.3. даного Контракту Керівник визначає час і порядок використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення, поділу її на частини тощо) ,за погодженням з Органом управління майном.

Однак відповідач без погодження та розпорядження Жовтоводської міськради самостійно визначав час та період своєї щорічної відпустки та призначав собі і отримував щорічну матеріальну допомогу до відпусток , користуючись вищевказаними правами, з порушеннями вимог нормативних документів.

У квітні-травні 2025р. Східним офісом Держаудитслужби України проводилась перевірка фінансово-господарської діяльності КП «Жовтоводськтепломережа`ЖМР за період з 01.01.2022 по 31.12.2024р.р.,за результатами якої було складено АКТ ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності від 16.05.2025р. №040406-20/09, в тому числі здійснювалась перевірка дотримання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності та об`єднань державних підприємств» зі змінами.

В ході перевірки було встановлено , що між Жовтоводською міською радою, в особі міського голови Абрамова Володимира Васильовича та громадянином ОСОБА_1 укладено Контракт від 24.03.2020 №8 (далі Контракт №8) про таке: ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» на термін з 25.03.2020 року по 24.03.2025 року.

Умови матеріального та соціально-побутового забезпечення керівника визначені пунктом 3 Контракту.

Відповідно п.3.3. розділу 3 Контракту №8 керівникові надається оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Оплата відпустки провадиться виходячи з його середнього заробітку, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відпустки Керівникові надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку.

Керівник визначає час і порядок використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення, поділу її на частини тощо), за погодженням з Органом управління майном.

В ході дослідження питання нарахування та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення директору КП «Жовтоводськтепломережа» встановлено наступне:

Відповідно статті 10 Кодексу законів про працю України Колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Відповідно до розділу І «Загальні положення» Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, схвалено конференцією трудового колективу 01.07.2021 року (протокол від 01.07.2021 №1) із змінами від 26.01.2022 року, 15.02.2023 року та від 01.04.2024 року (далі Колективний договір). Сторони визнають цей Колективний договір нормативним актом, на підставі якого здійснюватиметься регулювання всіх соціально-економічних, виробничих і трудових відносин на підприємстві протягом усього періоду його дії. Він укладений згідно з чинним законодавством України та Генеральною, Галузевою та Територіальною угодами.

Дія цього Колективного договору поширюється на всіх працівників Підприємства, не залежно від їхньої належності до профспілкової чи іншої громадської організації.

Відповідно розділу V «Формування, регулювання і захист заробітної плати» сторони домовились, що оплата праці керівника підприємства встановлюється відповідно контракту та Додатків до цього колективного договору.

Шляхом співставлення умов укладеного з директором Донченко С.О. Контракту №8 з особовою справою керівника та щомісячними корінцями нарахування заробітної плати встановлено, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення здійснювалась ОСОБА_1 6 разів протягом періоду роботи на посаді (з 25.03.2020 по 13.08.2024) замість 4, що суперечить умовам Контракту №8.

В ході ревізії встановлено, що на підставі Записок про надання відпустки (має силу наказу) без дати №585 та №406 директору Підприємства Донченку С.О. надавалась щорічна відпустка за робочий рік з 25.03.2021 по 24.03.22 у кількості по 14 календарних днів з 12.07.2021 по 25.07.2021 та з 02.05.2022 по 15.05.2022 відповідно.

Записки про надання відпустки №585 та №406 не містять інформації про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, а також час початку та закінчення відпустки, поділу її на частини, не погоджено з Органом управління майном.

Проте, відповідно даних особового рахунку ОСОБА_1 у липні 2021 року та у травні 2022 року (корінці про нарахування заробітної плати) йому нараховано та виплачено відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 49 349,84 грн (липень 2021 року) та 65 816,56 грн (травень 2022 року) відповідно.

Шляхом співставлення наданих до ревізії документів (Записок №585, №406, особового рахунку директора) встановлено зайве нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у травні 2022 року на суму 65 816,56 грн, внаслідок проведення подвійної оплати матеріальної допомоги на оздоровлення за робочий рік з 25.03.2021 по 24.03.2022 у розмірі середньомісячного заробітку, що є порушенням ч.3 ст.97 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ч.2 ст.15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, п.3.3. розділу 3 Контракту від 24.03.2020 №8.

Порушення призвело до втрат фінансових та матеріальних ресурсів КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР на суму 65 816,56 гривень.

Також, встановлено безпідставне нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 в серпні 2024 року в сумі 96 787,84 грн, внаслідок недотримання п.3.3. розділу 3 Контракту №8 та не погодження з Органом управління майном часу і порядку використання своєї щорічної відпустки.

Так, відповідно п.3.3. розділу 3 Контракту №8 керівникові надається оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Оплата відпустки провадиться виходячи з його середнього заробітку, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відпустки Керівникові надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку.

В ході ревізії встановлено, що на підставі Записки про надання відпустки (має силу наказу) без дати №640 директору Підприємства Донченку С.О. надавалась щорічна відпустка за робочий рік з 25.03.2024 по 24.03.2025 у кількості 2 календарних днів з 10.08.2024 по 11.08.2024.

Відповідно даних особового рахунку ОСОБА_1 у серпні 2024 року (корінця про нарахування заробітної плати) йому нараховано та виплачено відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 96 787,84 грн, при цьому кількість днів відпустки становила 2 календарні дні.

Поряд з цим слід звернути увагу, що Записка про надання відпустки №640 не містять інформації про погодження з Органом управління майном часу початку та закінчення відпустки, поділу її на частини тощо.

Крім того, до ревізії надано розпорядження Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 13.08.2024 №229/07-07р-24 «Про дострокове розірвання дії контракту та звільнення директора КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, в якому на 5 стор., зокрема зазначається, що з боку директора Підприємства ОСОБА_1 систематично здійснюється порушення умов контракту в частині не погодження з Органом управління майном часу і порядку використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення).

Також, в ході ревізії надано запит від 01.04.2025 №6 про надання документів або інформації щодо погодження з Органом управління майном часу і порядку використання щорічної відпустки ОСОБА_1 у 2024 році.

Старшим інспектором з кадрів Г. Бєлаш на запит від 01.04.2025 №6 повідомлено наступне: «Погодження з Органом управління майном часу і порядку використання щорічної відпустки директора підприємства ОСОБА_1 до кадрової документації планово-економічного відділу у продовж 2024 року не надходило.

Згідно п.12 розділу 8 Колективного договору від 01.07.2021р. КП «Жовтоводськтепломережа`ЖМР ,матеріальна допомога виплачується при оформлені щорічної відпустки від 14 днів.

Проте, відповідно даних особового рахунку ОСОБА_1 у серпні 2024 року (корінця про нарахування заробітної плати) йому нараховано та виплачено відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 96 787,84 грн, при цьому кількість днів відпустки становила 2 календарні дні замість 14.

Звертаємо увагу на те, що раніше, протягом 2021-2023р., Відповідач С. Донченко отримував матеріальну допомогу саме при оформленні відпустки тривалістю від 14 днів .

Враховуючи вищезазначене в ході ревізії встановлено безпідставне нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 в серпні 2024 року в сумі 96 787,84 грн, внаслідок недотримання умов Контракту №8, що є порушенням ч.3 ст.97 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ч.2 ст.15, ст.20 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, розділ V Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР із змінами від 01.07.2021 року, п.3.3. розділу 3 Контракту від 24.03.2020 №8.

Таким чином ,було зайво нараховано та сплачено Відповідачу ОСОБА_1 матеріальної допомоги на загальну суму 162604,40 (65 816,56 + 96787,84) гривень.

Східний офіс Державної аудиторської служби листом від 29.05.2025р. вимагає усунення виявлених порушень законодавства та вимагає від Позивача КП «»Жовтоводськтепломережа» ЖМР забезпечити відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, внаслідок нарахування та виплати керівнику підприємства матеріальної допомоги на оздоровлення всупереч законодавству на суму 162 604,40 грн. за рахунок винних осіб .

Вважають , що дані матеріальні збитки заподіяні підприємству діями Відповідача ОСОБА_3 який використовуючи права, передбачені п.2.12 Контракту 38 від 24.03.2020р., згідно якого Керівник має право користуватися правом розпорядження коштів підприємства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників підприємства, неправомірно призначав собі виплати матеріальної допомоги, шляхом надання указівок бухгалтерії підприємства , та отримував її.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України ,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичним або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

В добровільному порядку Відповідач ОСОБА_1 відмовився повернути КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР неправомірно отримані кошти, надіславши письмову відповідь від 01.07.2025р. на вимогу підприємства (вих.№811/25 від 11.06.2025р.) повернути гроші .

Викладені в позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами:

Витяг з реєстру ЄДРПОУ,

Витягу з Акту ревізії №№040406-20/09 від 16.05.2025р., (стор. 1,45-48,77 )

Витяг з Колективного договору КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР (стор 1,6-8,10-11,13)

контракт від 24.03.2020р.,

особова картка працівника ОСОБА_4 ,

довідка від 16.07.2025р. про виплату матеріальної допомоги ОСОБА_4 з 2021-2024р.р.,

розрахунки матеріальної допомоги за липень 2021р.,травень 2022р..

записка №406 про надання відпустки,

записка №585 про надання відпустки

записка про надання відпустки №640,

корінці з особового рахунку ОСОБА_5 за липень 2021р.,за травень 2022р.,серпень 2024р.

відомості перерахунку матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_5 за липень 2021р.,травень 2022р.,серпень 2024р.;

розрахунок зайво нарахованої матеріальної допомоги ОСОБА_4 за період з 2022-2024р.р.,

відповідь від 08.04.2025р. ОСОБА_6 ,

розпорядження від 13.08.2024р. про розірвання контракту ,

наказ від 13.08.24р. про звільнення ОСОБА_4 ,

Лист Держаудитслужби від 29.05.25р. про усунення порушень законодавства,

Вимога про повернення коштів від 11.06.2025р.,

Відповідь від 08.07.2025р. С. Донченка на Вимогу.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.4,5 ЦПК України, ст.22, ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України,ст.136 КЗпПУ , просив стягнути з ОСОБА_1 162604,40 грн. (сто шістдесят дві тисячі шістсот чотири гривні 40 коп.) на користь КП «Жовтоводськтепломережа`ЖМР в рахунок відшкодування матеріального збитку, заподіяного шляхом незаконного отримання матеріальної допомоги в розмірі 162604,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 розмір сплаченого Позивачем при звернені до суду судового збору-3028грн., згідно доданої квитанції.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги просила їх задовольнити по підставах викладених у позові просила стягнути з ОСОБА_1 162604,40 грн. на користь КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР в рахунок відшкодування матеріального збитку, заподіяного шляхом незаконного отримання матеріальної допомоги в розмірі 162604,40 грн. та за судові витрати за сплату судового збору-3028грн.

Представник відповідача Суботін Г.Г. до судового засідання не з`явився , надав заяву щодо розгляду справи у його відсутність.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву ,з якого вбачається ,що ознайомившись із позовною заявою, відповідач вважає її такою, що не підлягає задоволенню із наступних підстав.Так, дійсно, згідно Контракту №8 від 24.03.2020 (далі Контракт), укладеного між Жовтоводською міською радою (Органом управління майном), в особі міського голови Абрамова Володимира Васильовича та ОСОБА_1 , останній був призначений на посаду директора комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» на термін з 25.03.2020 по 24.03.2025.

Вважає .що варто зауважити, що позивачем умисно зазначені недостовірні відомості щодо періоду роботи відповідача на вказаній вище посаді по 13.08.2024, оскільки рішенням Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2025 у справі №212/8744/24 позовну заяву ОСОБА_1 про скасування розпорядження про дострокове розірвання дії контракту та звільнення, поновлення на роботі, оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Розпорядження, оформлене на бланку виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, підписане міським головою Дмитром Ханіс, від 13.08.2024 № 229/07-07р-24 «Про дострокове розірвання дії контракту та звільнення директора комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради з 14.08.2024.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.07.2025, апеляційні скарги відповідачів Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2025 залишено без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2025 залишено без змін.

При цьому, 08.05.2025 засобами поштового зв`язку відповідачем отримано копію розпорядження від 11.04.2025 №130/07-07р-25 «Про виконання рішення суду, яке допущено до негайного виконання, поновлення на посаді, звільнення ОСОБА_1 », оформленого на бланку виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, підписане міським головою Дмитром Ханіс.

В п. 3 цього розпорядження вказано, що ОСОБА_1 звільнено з посади директора Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради 24.03.2025 у зв`язку із закінченням строку дії контракту, п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Будь-яких застережень щодо проведення необхідних розрахунків при звільненні, в тому числі і щодо невикористаних днів відпустки за період з 14.08.2024 (дати поновлення на посаді), вказане розпорядження не містить.

Наразі вказане вище розпорядження від 11.04.2025 оскаржується ОСОБА_1 в судовому порядку.

Тобто, з урахуванням викладеного, фактично періодом роботи ОСОБА_1 на посаді директора Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради наразі є період з 23.03.2020 по 24.03.2025, тобто саме за цей період відповідач має право на відпустку.

Частиною 3 ст. 21 КЗпП України визначено, що контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін; сфера застосування контракту визначається законами України.

При цьому, оплата праці керівника підприємства, умови та розмір оплати його праці встановлюється в контракті у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств», вимоги якої є обов`язковими, оскільки відповідно до ст. 8 Закону України «Про оплату праці» визначення умов оплати праці таких керівників належить до державного регулювання оплати праці.

Відтак, між Жовтоводською міською радою та відповідачем склалися трудові відносини, а саме: з боку Жовтоводської міської ради відбувся найм директора за контрактом і ці відносини регулюються, передусім, нормами КЗпП України (ч. 1 ст. 3

КЗпП України - законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами), і самим контрактом як особливою формою трудового договору.

При цьому, відповідно до положень п. 1.2. Контракту, на підставі Контракту виникають трудові відносини між Керівником підприємства та Органом управління майном цього підприємства.

Відповідно до п. 2.7 Контракту Керівник зобов`язаний дотримуватись законодавства про працю.

За п. 3.3. Контракту, керівникові надається оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Оплата відпустки провадиться виходячи з його середньоденного заробітку, обчисленому у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. У разі відпустки Керівникові надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку. Керівник визначає час і порядок використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення, поділу її на частини тощо) за погодженням з Органом управлінням майном.

Звертаю увагу суду, що ні Контрактом, ні будь-яким іншим нормативно- правовим актом не встановлено порядку та способу погодження часу і порядку використання щорічної відпустки (часу початку та закінчення, поділу її на частини).

Статтею 45 Конституції України встановлено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні й святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Закон України «Про відпустки» встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

За правилами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про відпустки» щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про відпустки» щорічну відпустку на прохання працівника може бути поділено на частини будь-якої тривалості за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. Невикористану частину щорічної відпустки має бути надано працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка, що узгоджується з ч. 6, 7 ст. 79 КЗпП України.

Як зазначалося вище, пунктом 3.3. Контракту визначено, що керівникові надається оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Оплата відпустки провадиться виходячи з його середнього заробітку, обчисленому у порядку, встановленому Кабінетом міністрів України. У разі відпустки Керівникові (відповідачу) надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку.

Отже, виплата матеріальної допомоги для оздоровлення під час щорічної відпустки є соціальною гарантією, закріпленою на законодавчому рівні.

При поділі відпустки на частини допомогу на оздоровлення надають до будь-якої частини відпустки. Тобто, щоб працівнику отримати матеріальну допомогу на оздоровлення, необхідно оформити хоча б один календарний день щорічної основної відпустки. При цьому, жоден нормативно-правовий акт не визначає, що таку допомогу надають до щорічної основної відпустки за поточний робочий рік.

Специфіка матеріальної допомоги на оздоровлення полягає в тому, що її надають саме перед виходом у щорічну основну відпустку.

Положення ст.ст. 45, 130 Конституції України, у системному зв`язку з положеннями Кодексу законів про працю України та законодавства про відпустки свідчать про те, що допомога на оздоровлення є елементом гарантій конституційного права працівника на відпочинок та належного матеріального забезпечення.

Водночас, право особи на відпочинок у формі щорічної основної відпустки є невідчужуваним та імперативно забезпечується відповідними правовими гарантіями обов`язковості надання відпустки або, у виняткових випадках, її грошовою компенсацією у встановленому законодавством порядку.

За ч. 1 ст. 75 КЗпП України та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про відпустки», щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Порядок надання щорічних відпусток, що встановлений ст. 10 Закону України «Про відпустки», також передбачає правило, що відпустка надається з прив`язкою до відповідного робочого року, відпрацьованого особою. При цьому, згідно ч. 10 цієї статті, щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року.

З моменту виникнення в особи права на щорічну основну відпустку за відпрацьований робочий рік, з урахуванням положень ст. 10 Закону України «Про відпустки», у неї виникає право отримати таку відпустку, якому кореспондує безумовний обов`язок відповідно надати таку відпустку, а положення п. 3.3 Контракту указують на обов`язок забезпечити виплату та надати разом із щорічною основною відпусткою допомогу на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку.

Отже, наявність у відповідача права на щорічну основну відпустку, незалежно від порядку та строків його реалізації, передбачає обов`язкове надання йому матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі середньомісячного заробітку. При цьому, при поділі відпустки на частини, допомогу на оздоровлення надають до будь-якої частини відпустки (ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про відпустки» та лист Міністерства соціальної політики від 11.09.2013 р. №10212/0/14-13/13).

Крім того, не має значення, чи відпустка надається в поточному календарному році за минулий рік чи в поточному за поточний рік. Така допомога може надаватися як за умови подання працівником заяви, так і без неї. Про надання допомоги на

оздоровлення вказується у наказі про надання щорічної відпустки, а може і не вказуватися, оскільки виплата такого виду допомоги регулюються локальним нормативним актом, що є обов`язковим до виконання - Контрактом.

Звертає увагу суду, що нормативно-правового акту, який би регулював виплату такої допомоги для підприємств, немає.

При цьому, матеріальна допомога на оздоровлення належить до фонду оплати праці у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат як систематична матеріальна допомога. Це визначено пп. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 № 5. Тобто матеріальна допомога на оздоровлення є частиною зарплати з відповідними наслідками щодо нарахування, оподаткування та відображення у бухгалтерському обліку.

А отже, невиплата такої допомоги є невиплатою заробітної плати, тобто порушенням законодавства про працю, дотримання якого є прямим обов`язком директора в силу п. 2.7. Контракту та норм КЗпП України.

Таким чином, колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально- економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Колективний договір укладається на підприємстві, в установі, організації, а також з фізичною особою, яка використовує найману працю. Сторонами колективного договору є: сторона роботодавця, суб`єктами якої є власник або уповноважений ним орган (особа) чи фізична особа, яка використовує найману працю, та/або її уповноважені представники, зокрема представники відокремлених підрозділів юридичної особи; сторона працівників, суб`єктами якої є первинні профспілкові організації, які діють на підприємстві, в установі, організації, відокремлених підрозділах юридичної особи, об`єднують працівників фізичної особи, яка використовує найману працю, та представляють інтереси працівників, які працюють на підставі трудових договорів на підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи, а в разі їх відсутності - вільно обрані працівниками для ведення колективних переговорів представники (представник) (ст.ст. 10, 11, ч. 1 ст. 12 КЗпП України).

Умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним законодавством і угодами становище працівників, є недійсними (ст.ст. 15, 16 КЗпП України).

Отже, посилання позивача у своєму позові на положення п. 12 Розділу VІІІ Колективного договору щодо розміру та порядку надання матеріальної допомоги на оздоровлення відповідачу не заслуговують на увагу суду, оскільки розмір такої допомоги відповідачу визначено Контрактом, що має вищу юридичну силу з огляду на ієрархію нормативних актів, що підлягають застосовуванню в даних правовідносинах.

Щодо наданих позивачем копій особової картки працівника, записок про надання відпусток №406, №585 необхідно зазначити, що вони не місять жодних відомостей щодо предмету спору виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, її розміру чи періоду.

Крім того, не заслуговують на увагу суду і надані позивачем копії відомостей розподілу витрат, зарплатних/платіжних відомостей, корінців особового рахунку відповідача, оскільки вони містять відомості про загальні суми, без будь-якого розшифрування їх складових.

Отже, відповідач мав право на отримання матеріальної допомоги на оздоровлення при відбутті у щорічну основну відпустку будь-якої тривалості і зворотного позивачем не доведено.

Щодо розміру, строків та періоду нарахування матеріальної допомоги відповідачу, слід зазначити, що за умовами Контракту, відповідач зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а Орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника (п. 1.1. Контракту).

Розділом 2 Контракту визначений перелік прав та обов`язків відповідача, з якого вбачається, що на відповідача не покладено обов`язку контролю та правильності (у відповідності до спеціального законодавства, яке регулює правовідносини в частині нарахування та виплати заробітної плати) нарахування заробітної плати та інших виплат працівникам підприємства (нарахування заробітної плати, додаткової заробітної плати, премії, матеріальної допомоги на оздоровлення тощо), у тому числі і самому собі.

При цьому, обов`язок правильного (в межах норм спеціального законодавства) нарахування заробітної плати/премії/матеріальної допомоги на оздоровлення тощо, покладено на службу бухгалтерії підприємства, зокрема контроль за правильністю зазначеного нарахування покладено на головного бухгалтера, а не відповідача.

Варто зазначити, що з наданих позивачем копій документів слідує, що працівниками Східного офісу Держаудитслужби у термін з 28.02.2025 по 09.05.2025 було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 з відома директора Едуарда Кривоноса та в присутності головного бухгалтера Ганни Рачинської. За наслідками перевірки було складено акт №040406-20/09 від 16.05.2025.

Отже, відповідач не був повідомлений про проведення такої перевірки, не був присутній при її проведенні, акту не отримував та будь-яких пояснень з приводу результатів перевірки не надавав. Так само відповідачу невідомо, які документи під час перевірки були предметом дослідження, які документи були надані перевіряючим, а які ні, беручи до уваги, що перевірка стосувалась окремих питань, однак яких саме відповідачу невідомо.

Позивачем до позовної заяви надано довідку про виплату матеріальної допомоги до відпустки ОСОБА_1 згідно контракту, однак не вказано кому та з якою метою видавалась ця довідка, а також на виконання умов якого контракту. При цьому, виходячи з предмету позову, звертаю увагу суду, що період діяльності КП до 01.01.2022 не був предметом ревізії взагалі, а отже не може бути і предметом розгляду наразі, як і розрахунок матеріальної допомоги до відпустки за липень 2021 року.

Звертаємо увагу суду, що розрахунок матеріальної допомоги до відпустки за травень 2022 року також не є доказом будь-чого, оскільки не містить підтвердження відомостей на підставі яких він здійснений, а також відомостей про період, за який виплачується, як і самих доказів виплати. Крім того, вказані вище розрахунки датовані 06.08.2025, тобто зроблені після ймовірної виплати та ревізії.

Позивачем до матеріалів справи надано лист Східного офісу Держаудитслужби від 29.05.2025 р. № 15/33262025 «Про усунення порушень законодавства», підпункт 5 пункту 7 якого містить вимогу позивачу (оскільки лист адресований директору КП Едуарду Кривоносу), про забезпечення відшкодування відповідно до норм статей 130 136 КЗпП України матеріальної шкоди (збитків), заподіяної КП«Жовтоводськтепломережа» ЖМР, внаслідок нарахування та виплати керівнику підприємства матеріальної допомоги на оздоровлення всупереч законодавству на суму 176 474,52 грн. за рахунок винних осіб.

При цьому, згідно п. 3 Загальної частини Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами», винні особи - особи, які відповідно до покладених на них обов`язків та законодавства були відповідальні за фінансово-господарські операції, проведені з порушенням законодавства, та/або дії (бездіяльність) яких призвели до такого порушення.

Варто зазначити, що у вищевказаному підпункті листа Східного офісу Держаудитслужби від 29.05.2025 р. № 15/33262025 «Про усунення порушень законодавства» йде пряме посилання на відповідні норми чинного законодавства, а саме: ст.ст. 130-136 КЗпП України, які регулюють відносини роботодавців та працівників у разі заподіяння останніми шкоди підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Основною підставою покладення на працівників матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації є наявність порушення покладених на них трудових обов`язків (ч. 1 ст. 130 КЗпП України).

Відтак, з наведеного вище, слідує, що відповідач не несе відповідальності за правильність нарахування заробітної плати та її складових, проте несе відповідальність за своєчасність таких виплат. Крім того, відповідач не укладав письмовий договір про повну матеріальну відповідальність, а отже не є винною особою в розумінні Постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550 «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами» та ст.ст. 130 136 КЗпП України. При цьому, письмовий договір про повну матеріальну відповідальність укладено з головним бухгалтером позивача, а також із співробітниками служби бухгалтерії (підлеглими працівниками головного бухгалтера).

Оскільки, неправомірних дій з боку відповідача щодо встановлення йому матеріальної допомоги і визначення її розміру позивачем не доведено, то підстави для стягнення з відповідача ймовірної її переплати, у разі доведення такого факту, відсутні.

Окремо слід зазначити, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).

Крім того, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц зазначив, що під час застосування правил ст. 1215 ЦК України як винятку зі ст. 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.

Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, - не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.

Прикладом рахункової (лічильної) помилки може бути отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми тощо. Отже, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 року у справі № 510/2500/15-ц.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів, яким в даній справі є позивач.

Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 12.12.2018 у справі №711/1509/17, від 21.06.2018 у справі №554/1809/17, від 31.10.2018 у справі№307/2100/16-ц, від 13.04.2020 у справі №487/2596/17.

У своїй позовній заяві, як підставу для стягнення з відповідача коштів, позивач посилається на ст. 1166 ЦК України, за положеннями якої, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування збитків.

При цьому, за ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки у матеріалах справи відсутні докази наявності зазначених трьох елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача, вказане унеможливлює застосування до останнього цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди) (постанова ВС від 01.11.2018 у справі №905/2191/15).

Аналогічний висновок викладено в постанові ВС від 22.07.2019 у справі №909/374/18, за якою для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи:

1)неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

2)наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо);

3)причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

4)вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Позивачем не доведено наявності вказаних вище елементів, як складових цивільного правопорушення з боку відповідача, а тому відсутні підстави для застосування до останнього цивільної відповідальності у вигляді стягнення збитків (відшкодування шкоди).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Звертає увагу суду, що відповідно до ч. 2 ст. 83, ч. 1, ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом строк до розгляду не приймаються.

Таким чином, позовні вимоги КП «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню з огляду на їх недоведеність та безпідставність, тому судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на позивача.

Повідомляе, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом позовної заяви, який складається з витрат на професійну правничу допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням «Ліга Сова» (ідентифікаційний код 42634525), складає 80000,00 грн. Докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач має сплатити у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду разом із заявою про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Просив у задоволенні вимог відмовити.

Заслухав пояснення сторін та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебував на посаді директора КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, в період з 25.03.2020р. по 13.08.2024р. згідно Контракту №8 від 24.03.2020р..(арк.с21)

Відповідно до п.2.12 цього Контракту Керівник має право користуватися правом розпорядження коштів підприємства ; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки , обов`язкові для всіх працівників підприємства.

Відповідно до п.3.3. даного Контракту Керівник визначає час і порядок використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення, поділу її на частини тощо) ,за погодженням з Органом управління майном.

Відповідно до акту Східного офісу Держаудитслужби України- АКТ ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності від 16.05.2025р. №040406-20/09, встановлено зайве нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у травні 2022 року на суму 65 816 гривень ,внаслідок проведення подвійної оплати матеріальної допомоги на оздоровлення за робочий рік з 25.03.2021 року по 24.03.2022 року у розмірі середньомісячного заробітку ,що є порушенням ч.3ст.97 Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 року №322-НШШШ ,ч.2 ст 15 Закону України ,,Про оплату праці від 24.03.1995 року №108/95-ВР ,п 3.3. ,розділ 3 Контракту від 24.03.2020 року№8 .Порушення призвело до втрати фінансових та матеріальних ресурсів КП Житловодськтепломережа ЖМР на суму 65816 гривень. Також встановлено безпідставне нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у серпні 2024 року у сумі 96787,84 гривень. Внаслідок недоотримання умов контракту №8,що є порушенням ч.3 ст.97 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-УІІІ,ч.2ст.15 ,ст.20 Закону України ,,Про оплату праці,, від 24.03.1995 року№108/95- ВР, розділ Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом КП Житловодськтепломережа ЖМР із змінами від 01.07.2021 року п.п.3.3. розділу 3 Контракту від 24.03.2020 №8 (арк.с.11-16 )

Жовтоводською міською радою, в особі міського голови Абрамова Володимира Васильовича та громадянином ОСОБА_1 укладено Контракт від 24.03.2020 №8 (далі Контракт №8) про таке: ОСОБА_1 призначається на посаду директора комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» на термін з 25.03.2020 року по 24.03.2025 року.

Умови матеріального та соціально-побутового забезпечення керівника визначені пунктом 3 Контракту.

Відповідно п.3.3. розділу 3 Контракту №8 керівникові надається оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Оплата відпустки провадиться виходячи з його середнього заробітку, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відпустки Керівникові надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку.

Керівник визначає час і порядок використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення, поділу її на частини тощо), за погодженням з Органом управління майном.

Відповідно до розділу І «Загальні положення» Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, схвалено конференцією трудового колективу 01.07.2021 року (протокол від 01.07.2021 №1) із змінами від 26.01.2022 року, 15.02.2023 року та від 01.04.2024 року (далі Колективний договір). Сторони визнають цей Колективний договір нормативним актом, на підставі якого здійснюватиметься регулювання всіх соціально-економічних, виробничих і трудових відносин на підприємстві протягом усього періоду його дії. Він укладений згідно з чинним законодавством України та Генеральною, Галузевою та Територіальною угодами.

Дія цього Колективного договору поширюється на всіх працівників Підприємства, не залежно від їхньої належності до профспілкової чи іншої громадської організації.

Відповідно розділу V «Формування, регулювання і захист заробітної плати» сторони домовились, що оплата праці керівника підприємства встановлюється відповідно контракту та Додатків до цього колективного договору.

З акту ревізії також вбачається ,що шляхом співставлення умов укладеного з директором ОСОБА_1 . Контракту №8 з особовою справою керівника та щомісячними корінцями нарахування заробітної плати встановлено, що виплата матеріальної допомоги на оздоровлення здійснювалась ОСОБА_1 6 разів протягом періоду роботи на посаді (з 25.03.2020 по 13.08.2024) замість 4, що суперечить умовам Контракту №8.

В ході ревізії встановлено, що на підставі Записок про надання відпустки (має силу наказу) без дати №585 та №406 директору Підприємства Донченку С.О. надавалась щорічна відпустка за робочий рік з 25.03.2021 по 24.03.22 у кількості по 14 календарних днів з 12.07.2021 по 25.07.2021 та з 02.05.2022 по 15.05.2022 відповідно.

Записки про надання відпустки №585 та №406 не містять інформації про нарахування та виплату матеріальної допомоги на оздоровлення, а також час початку та закінчення відпустки, поділу її на частини, не погоджено з Органом управління майном.

Проте, відповідно даних особового рахунку ОСОБА_1 у липні 2021 року та у травні 2022 року (корінці про нарахування заробітної плати) йому нараховано та виплачено відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 49 349,84 грн (липень 2021 року) та 65 816,56 грн (травень 2022 року) відповідно.

Шляхом співставлення наданих до ревізії документів (Записок №585, №406, особового рахунку директора) встановлено зайве нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 у травні 2022 року на суму 65 816,56 грн, внаслідок проведення подвійної оплати матеріальної допомоги на оздоровлення за робочий рік з 25.03.2021 по 24.03.2022 у розмірі середньомісячного заробітку, що є порушенням ч.3 ст.97 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 року №322-VIII, ч.2 ст.15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року №108/95-ВР, п.3.3. розділу 3 Контракту від 24.03.2020 №8.

Порушення призвело до втрат фінансових та матеріальних ресурсів КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР на суму 65 816,56 гривень.

Також, встановлено безпідставне нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 в серпні 2024 року в сумі 96 787,84 грн, внаслідок недотримання п.3.3. розділу 3 Контракту №8 та не погодження з Органом управління майном часу і порядку використання своєї щорічної відпустки.

Так, відповідно п.3.3. розділу 3 Контракту №8 керівникові надається оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів. Оплата відпустки провадиться виходячи з його середнього заробітку, обчисленого у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відпустки Керівникові надається матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі його середньомісячного заробітку.

В ході ревізії встановлено, що на підставі Записки про надання відпустки (має силу наказу) без дати №640 директору Підприємства Донченку С.О. надавалась щорічна відпустка за робочий рік з 25.03.2024 по 24.03.2025 у кількості 2 календарних днів з 10.08.2024 по 11.08.2024.

Відповідно даних особового рахунку ОСОБА_1 у серпні 2024 року (корінця про нарахування заробітної плати) йому нараховано та виплачено відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 96 787,84 грн, при цьому кількість днів відпустки становила 2 календарні дні.

Поряд з цим Записка про надання відпустки №640 не містять інформації про погодження з Органом управління майном часу початку та закінчення відпустки, поділу її на частини тощо.

Згідно розпорядження Виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 13.08.2024 №229/07-07р-24 «Про дострокове розірвання дії контракту та звільнення директора КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, в якому на 5 стор., зокрема зазначається, що з боку директора Підприємства ОСОБА_1 систематично здійснюється порушення умов контракту в частині не погодження з Органом управління майном часу і порядку використання своєї щорічної відпустки (час початку та закінчення).(арк.с.42-47)

Старшим інспектором з кадрів Г. Бєлаш на запит від 01.04.2025 №6 повідомлено наступне: «Погодження з Органом управління майном часу і порядку використання щорічної відпустки директора підприємства ОСОБА_1 до кадрової документації планово-економічного відділу у продовж 2024 року не надходило. (арк.с.41)

Згідно п.12 розділу 8 Колективного договору від 01.07.2021р. КП «Жовтоводськтепломережа`ЖМР ,матеріальна допомога виплачується при оформлені щорічної відпустки від 14 днів.

Проте, відповідно даних особового рахунку ОСОБА_1 у серпні 2024 року (корінця про нарахування заробітної плати) йому нараховано та виплачено відпускні та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 96 787,84 грн, при цьому кількість днів відпустки становила 2 календарні дні замість 14.

Згідно довідки про виплату матеріальної допомоги по відпустці ОСОБА_1 згідно контракту, відповідачу сплачена матеріальна допомога у квітні 2021 року 59703,84 гривень, у липні 2021 року 49349,84 гривен, травні 2022 року 65816,56 гривень травні 2023 року 70779,72 гривень, травні 2024 року 91479,92 гривен, серпні 2024 року 96787,84.(арк.с.28 )

За таких обставин суд приходить до висновку ,що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження доками той факт ,що було зайво нараховано та сплачено Відповідачу ОСОБА_1 матеріальної допомоги на загальну суму 162604,40 (65 816,56 + 96787,84) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України ,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичним або юридичної особи , а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідача ОСОБА_1 використовуючи права, передбачені п.2.12 Контракту 38 від 24.03.2020р., згідно якого Керівник має право користуватися правом розпорядження коштів підприємства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти, давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників підприємства, неправомірно призначав собі виплати матеріальної допомоги, шляхом надання указівок бухгалтерії підприємства , та отримував її, що підтверджується актом ревізії від 16.05.2025 року.

В добровільному порядку Відповідач ОСОБА_1 відмовився повернути КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР неправомірно отримані кошти, надіславши письмову відповідь від 01.07.2025р. на вимогу підприємства (вих.№811/25 від 11.06.2025р.) повернути гроші (арк.с35-37)

За таких обставин суд приходить до висновку , що заявлені вимоги слід задовольнити оскільки вони знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні ,та обґрунтовані вимогами діючого законодавства, а посилання представника відповідача про те ,що не має вини відповідача у тому що було зайво нараховано та сплачено відповідачу ОСОБА_1 матеріальної допомоги на загальну суму 162604,40 (65 816,56 + 96787,84) гривень ,контроль за правильним нарахуванням покладено на головного бухгалтера ,та спір слід розглядати за правилами ст. 1215 ЦК України, за якою грошові кошти поверненню не підлягають , суд вважає безпідставними і такими що спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного та керуючись керуючись ст.ст.4,5 ЦПК України, ст.22, ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України,ст.136 КЗпПУ ,-

У Х В А Л И В :

Позов Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 ,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР ( ) 162604 (сто шістдесят дві тисячі шістсот чотири )гривні 40 копійок в рахунок відшкодування матеріального збитку, заподіяного шляхом незаконного отримання матеріальної допомоги .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн НОМЕР_1 ,зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР за судові витрати з оплати судового збору-3028грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення ухвалено та проголошено 07.11.2025 року.

Суддя: Л. І. Хомченко