Номер апеляційного провадження 22-з/824/1394/2025
Головуючий у суді першої інстанції А. І. Саадулаєв
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

07 листопада 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне підприємство виконавчого органу

Київради (Київської державної адміністрації)

«Київтеплоенерго»

відповідач Комунальний концерн «Центр комунального сервісу»

розглянув в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 подану представником - адвокатом Чунжин Вадимом Сергійовича про ухвалення додаткової постанови у справі № 761/47358/24,

у с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 до КП «Київтеплоенерго», КК «Центр комунального сервісу» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року стягнуто з КП «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго», подану представником Коцюбою В.О., залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року в оскаржуваній частині залишено без змін.

Апеляційну скаргу КК «Центр комунального сервісу», подану представником Жековою Г.І., задоволено.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2025 року в частині відмови КК «Центр комунального сервісу» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професйну правничу допомогу скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального концерну «Центр комунального сервісу» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

20 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представником ОСОБА_1 - адвокатом Чунжин В.С. подано до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткової постанови у справі № 761/47358/24, у якій позиваа просить стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн, понесені ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог заяви зазначено, що така заява подана стороною позивача у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. При цьому зазначено, що ОСОБА_1 не був у судовому засіданні та дізнався про результат розгляду лише при отриманні короткого тексту постанови суду 16.10.2025. У заяві зазначено, що ОСОБА_1 поніс судові витрати на написання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 12 000,00 грн, про що свідчить:

- договір про надання правової допомоги № 29/11/24 від 29.11.2024 укладений між адвокатом Чунжин В.С. та ОСОБА_1 ;

- додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги № 29/11/24 від 29.11.2024;

- акт виконаних робіт від 02.10.2025, за яким ОСОБА_1 прийняв юридичні послуги надані виконавцем в період з 01.07.2025 по 10.07.2025, що складаються з підготовки та оформлення відзиву на апеляційну скаргу по справі № 761/47358/24 за апеляційною скаргою КП «Київтеплоенерго» стосовно оскарження рішення суду від 29.04.2025.

Учасники справи та їх представники у судове засідання суду апеляційної інстанції не викликалися, ураховуючи положення ч. 3 ст 270 ЦПК України, згідно якого додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (частина третя статті 259 ЦПК України).

Частиною першоюстатті 270 ЦПК Українипередбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України передбачено що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З аналізу положень норм процесуального законодавства вбачається, що норма ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює загальне правило можливості подання доказів з приводу судових витрат або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Натомість положення ч. 1 ст. 246 ЦПК України є спеціальною нормою по відношенню до вищевказаною, та встановлюють не тільки можливість подання таких доказів, але й процедуру та вимоги до такої процесуальної дії, зокрема обов`язок доведення наявності поважних причин, які унеможливили стороні подання таких доказів до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 містяться висновки про те, що аналіз норм статей 126, 137, 141 ЦПК Українивказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

У постановах Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, від 15 листопада 2024 року у справі № 756/12382/19 зазначено, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання відповідних доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Отже, з урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи.

Зі змісту поданої представником відповідача заяви про ухвалення додаткової постанови у цій справі вбачається, що вона не містить обґрунтування поважності причин неподання ОСОБА_1 або його представником Чунжин В.С. доказів, що підтверджують розмір судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі.

Також ОСОБА_1 та його представник Чунжин В.С. не зверталися до суду з окремою заявою про зазначення поважних причин неподання стороною позивача доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до судових дебатів.

Жодних обставин, які б завадили стороні позивача вчасно подати докази понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду матеріали справи не містять.

Представник ОСОБА_1 адвокат Чунжин В.С. був повідомлений про розгляд справи апеляційним судом 01.10.2025, підтвердженням чого є звіт про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду. (т. 2 а.с. 162), а отже мав можливість вчасно подати до суду докази понесення його довірителем витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подавши заяву про ухвалення додаткової постанови у цій справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача не обґрунтував причини неможливості подання відповідних доказів на підтвердження понесення таких судових витрат до судових джебатів, водночас звернувся із заявою про ухвалення додаткового судового рішення пропустивши строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, тому наявні підстави для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі, що відповідає положенням статтей 141, 246 ЦПК України, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання стороною відповідача доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись статтями 141, 246, 268, 270, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заявиОСОБА_1 , поданої представником - адвокатом Чунжин Вадимом Сергійовичем, про ухвалення додаткової постанови відмовити.

ОСОБА_1 відмовити в ухваленні додаткової постанови.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна