441/200/17 2/441/92/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13.11.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сороки М.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Пономаренко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівського району Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» про стягнення страхового відшкодування за договором страхування життя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПрАТ «МетЛайф» про стягнення страхового відшкодування за договором страхування життя (страховий поліс № 10032408) у розмірі 17 120 000, 00 гривень, а також 3% річних в сумі 15 408, 00 гривень.

Позов мотивував тим, що 29 січня 2016 року подав у страхову компанію ПрАТ «МетЛайф» заяву про страхування, а 01 квітня 2016 року, Відповідачем йому видано страховий поліс № 10032408, за яким він був застрахований на всі випадки життя.

11 червня 2016 року з ним стався нещасний випадок, в результаті якого він був госпіталізований з діагнозом забій-стиснення головного мозку важкого ступеню, гострі епісубдуральні гематоми справа, лінійний злам скроневої кістки справа, забої м`яких тканин скроневої ділянки справа, забійна рана лівої слухової мушлі, в процесі лікування мав операційне втручання, згодом ще кілька разів лікувався у стаціонарі, 5 днів лежав в реанімації в комі, як прийшов до тями - через знайомого повідомив про зазначений випадок ПрАТ «МетЛайф».

25 червня 2016 року він подав першу письмову заяву ПрАТ «МетЛайф» про здійснення страхової виплати за страховим полісом № 10032408, після чого продовжував лікуватись. 09 серпня 2016 року отримав другу групу інвалідності. Всю інформацію разом з оригіналами медичних документів щодо своєї госпіталізації, хірургічного втручання та інвалідність він надав Відповідачу.

07 листопада 2016 року отримав відмову ПрАТ «МетЛайф» у здійсненні страхового відшкодування та рішення про припинення дії договору страхування, яка була мотивована тим, що він подав свідомо неправдиві відомості про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку, що є підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат.

Вважає таку відмову надуманою з огляду на те, що заяву про страхування від 29 січня 2016 року заповнював консультант-працівник страхової компанії, тоді як він (позивач) правдиво відповів на всі поставлені запитання. У лютому проходив медичний огляд у лікаря, на який його направили з ПрАТ «МетЛайф», під час якого було пред`явлено всі його медичні документи. Під час цього огляду лікар провів повне обстеження, проводилось опитування, в межах якого він правдиво відповів на всі питання. Крім того, у заяві про страхування він вказував, що у період з 2000 року по 2016 рік він жодного разу не лікувався та не обстежувався щодо психічних захворювань та нервових розладів. Страховий випадок, який з ним стався, не залежав від жодного психічного захворювання та не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з відсутністю у нього реєстрації як фізичної особи-підприємця. На момент укладення договору страхування Відповідачу було відомо про причини, з яких він був звільнений від проходження військової служби, так як при оформленні документів та при медичному огляді він надавав копію обліково-послужної картки до військового квитка.

Він застрахований на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку, розмір страхової виплати за яким згідно з страховим полісом становить 17 000 000, 00 грн. Також він застрахований по програмі *Н/S/Cas «Страхування на випадок хірургічного втручання та/або госпіталізації внаслідок нещасного випадку або через хворобу», якою передбачено, що страховик також здійснює страхові виплати за хірургічне втручання внаслідок нещасного випадку, у випадку госпіталізації за кожен день фактичного перебування на стаціонарному лікуванні після трьох послідовних днів після госпіталізації, виплату за кожен день такої госпіталізації, наступні перебування в лікарні через одну і ту саму причину, якщо між такими перебуваннями пройшло не більше 12 місяців, протягом яких застрахована особа була госпіталізована через цю причину. Просив позов задовольнити.

У вересні 2017 року ПрАТ «МетЛайф» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання договору страхування життя (страховий поліс № 10032408), недійсним.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 31 січня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «МетЛайф» на користь ОСОБА_2 страхову суму в розмірі 6 800 000, 00 гривень та 3% річних в сумі 15 408, 00 гривень, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, стягнуто з Відповідача на користь держави 11 350 гривень судового збору. У задоволенні зустрічного позову ПрАТ «МетЛайф» до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору страхування (страховий поліс № 10032408) відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ПрАТ «МетЛайф» задоволено частково. Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 31 січня 2022 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з ПрАТ «МетЛайф» на користь ОСОБА_2 додаткових страхових премій в розмірі 120 000, 00 гривень скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з ПрАТ «МетЛайф» на користь ОСОБА_2 страхову суму в розмірі 120 000, 00 гривень. Змінено рішення суду першої інстанції в частині розподілу судового збору та стягнуто з ПрАТ «МетЛайф» на користь держави 3 237, 60 гривень судового збору. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2024 року касаційну скаргу ПрАТ «МетЛайф» задоволено частково. Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 31 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2023 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення страхових сум та процентів річних скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 31 січня 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2023 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ПрАТ «МетЛайф» про визнання недійсним договору страхування - залишено без змін.

Ухвалою судді від 25 червня 2024 року справу прийнято до провадження Городоцького районного суду Львівської області, у справі призначено підготовче засідання, а 04 березня 2025 року справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Качмар І.О. у додаткових письмових поясненнях від 03 листопада 2025 року та в суді вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені у позовній заяві, у яких пояснив, що позивач на момент укладення договору страхування життя (страховий поліс № 10032408) й останні роки до цього, в лікаря психіатра на обліку не перебував, проблем зі здоров`ям не мав, про те, що є непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час повідомляв, на підтвердження давав ПрАТ «МетЛайф» відповідні документи. Страхову винагороду за договором спроможний був сплачувати, оскільки отримував грошові кошти від сестри з-за кордону, а також отримував заробітну плату за основним місцем роботи і з підробітків, інше. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у письмових поясненнях від 20 серпня 2024 року та в суді, а також представник відповідача Карпов С.Б. у суді просили у позові ОСОБА_2 відмовити мотивуючи в основному тим, що доказів отримання ОСОБА_2 травм внаслідок настання нещасного випадку стороною Позивача суду не надано, при цьому факт настання нещасного випадку, що є однією з умов виплати страхового відшкодування спростовується матеріалами справи, також зазначили, що при укладенні договору страхування Позивачем надано недостовірну інформацію про стан власного здоров`я, зокрема, щодо проходження лікування та/або обстеження з приводу психічних або нервових розладів, наявності симптомів нервових або психічних хвороб/розладів, наявності запаморочень, інше. Просили у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За положеннями ст. 2, 13, 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Із змісту позовної заяви, із матеріалів справи убачається, що 29 січня 2016 року ОСОБА_2 подав заяву № 10 з необхідними документами про укладення договору довгострокового страхування життя з ПрАТ «МетЛайф». Загальна страхова премія з урахуванням періодичності, що підлягає сплаті на поточний рахунок страховика, складає 37 382, 00 гривень, а річний еквівалент страхової премії - 71 891, 00 гривень (т. 1 а.с. 227-239).

01 квітня 2016 року ОСОБА_2 отримав страховий поліс № 100324008 із зазначенням програми страхування основних ризиків та додаткових ризиків, зокрема, за страховими програмами: РІ «Страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку» із зазначеною страховою сумою у розмірі 17 000 000, 00 гривень; H/S/Cas «Страхування на випадок розладу здоров`я внаслідок нещасного випадку або через хворобу, який призвів до госпіталізації», страхова сума за якою складає 1 000, 00 гривень; *H/S/Cas «Страхування на випадок розладу здоров`я внаслідок нещасного випадку або через хворобу, який призвів до хірургічного втручання» з страховою сумою у розмірі 100 000, 00 гривень; *H/S/Cas «Страхування на випадок тимчасової непрацездатності в період одужання після госпіталізації», зазначеної в п. 3.1 Програми, страхова сума - 500, 00 гривень. Початком дії програми страхування є 03 березня 2016 року, а закінченням - 03 березня 2051 року. Страховий поліс посвідчує факт укладення договору страхування та його виконання (т. 1 а.с. 8, 240).

Згідно з пунктами 2, 2.1 Програми РІ «Страхування на випадок постійної непрацездатності внаслідок нещасного випадку» страховим випадком є постійна непрацездатність застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, яка визначається за допомогою спеціальної Таблиці видів втрат, а страхова виплата здійснюється у відповідному розмірі частини страхової суми, згідно згаданої Таблиці видів втрат. Поняттям «постійна непрацездатність» для цілей даної Програми також охоплюється втрата кісткової тканини черепа по всій його товщині. У разі настання випадку та у разі втрати кісткової тканини черепа не менше 6 см. кв. розмір страхової виплати не може становити більше 40% від страхової суми (6 800 000 гривень, тобто 40% від 17 000 000 гривень).

Згідно з підпунктом 3.1.1-3.1.4 Програми *H/S/Cas страховими випадками є: розлад здоров`я внаслідок нещасного випадку або хвороби, який призвів до хірургічного втручання; та/або розлад здоров`я внаслідок нещасного випадку або хвороби, який призвів до госпіталізації; та/або тимчасова непрацездатність в період одужання після зазначеної госпіталізації (тобто госпіталізації внаслідок нещасного випадку або хвороби); розлад здоров`я внаслідок нещасного випадку або хвороби, який призвів до транспортування застрахованої особи автомобілем «швидкої допомоги» до лікарні з метою зазначеної госпіталізації.

Положення та умови договору страхування були визначені у Правилах добровільного страхування життя, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 0115339 від 17 грудня 2015 року, які є невід`ємною частиною договору страхування. Згідно з Правилами страхування (розділ «Визначення термінів, які використовуються в правилах») нещасним випадком є випадкова, зовнішня, насильницька, раптова, не спричинена застрахованою особою навмисно та не пов`язана з іншими подіями подія, що сталась протягом строку дії договору страхування та спричинила таке тяжке тілесне ушкодження або таку травму застрахованій особі, в результаті якої вона є тимчасово або постійно, повністю чи частково непрацездатна, потребує госпіталізації чи убита (т. 1 а.с. 241).

Укладенню договору та видачі страхового полісу ОСОБА_2 передувало надання останнім всіх необхідних документів, які вимагались страховиком (заява, копія паспорта, медична анкета від 25 лютого 2016 року, в якій відображено, що позивач мав відстрочку від військової служби, результати обстежень лікарем від 24 лютого 2016 року, декларацію про доходи) (т. 1 а.с. 186-193, 198-200).

11 червня 2016 року ОСОБА_2 зазнав численних тілесних ушкоджень, був госпіталізований в лікарню з діагнозом ВЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, гостра епідуральна та субдуральна гематома справа, забій м`яких тканин скроневої ділянки голови справа, забійна рана вушної раковини, які утворилися від дії тупих предметів (т. 1 а.с. 174-185, 194-197).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААА № 338979 ОСОБА_2 з 09 серпня 2016 року до вересня 2017 року встановлено ІІ групу інвалідності (т. 1 а.с. 15).

25 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «МетЛайф» із заявою про здійснення страхової виплати згідно з страховим полісом № 100324008 (т. 1 а.с. 140, 141).

Листом ПрАТ «МетЛайф» від 02 листопада 2016 року за вих. № 1139-СL ОСОБА_2 відмовлено у здійсненні страхової виплати та повідомлено про припинення дії договору страхування (т. 1 а.с. 9-11).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У частині першій статті 981 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Відносини між Страховиком і Страхувальником були врегульовані чинним на час укладення Договору Законом України «Про страхування» № 86/96-ВР від 07 березня 1996 року.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (частина друга статті 8 Закону України «Про страхування»).

Страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком.

Випадки, за умови настання яких страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати, були передбачені у частині першій статті 991 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема:

навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації;

подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

наявність інших підстав, встановлених законом.

Інші підстави для відмови у здійсненні страхової виплати можуть бути передбачені договором страхування (частина друга статті 991 ЦК України в указаній редакції).

У постанові Верховного Суду України від 23 квітня 2012 у справі № 6-101цс11 зроблено висновок, що «обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає».

Страховий ризик певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання (стаття 8 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 18 цього Закону, для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику.

Страхувальник зобов`язаний, зокрема при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику (стаття 21 Закону України «Про страхування»).

Переддоговірний обов`язок страхувальника надати страховику достовірні відомості про фактори ризику є проявом найвищої добросовісності (доктрина uberrima fides) і пов`язаний з ризиковим характером договору страхування. По суті страховику потрібна інформація для оцінки страхового ризику. Цивільне законодавство не містить вказівки про те, який стандарт розкриття інформації майбутнім страхувальником має бути застосований.

З урахуванням принципів цивільного права, слід зробити висновок, що для розкриття інформації майбутнім страхувальником потрібно застосувати конструкцію «розумного повідомлення про ризик», тобто, майбутній страхувальник повинен надати інформацію, яку він знає або повинен знати щодо об`єкта, який страхується, та інших обставин, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 753/731/16 (провадження № 61-25171св18).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 13 червня 2018 року у справі №130/928/16-ц (провадження №61-21834св18) вказано, що «встановивши, що сторони у договорі страхування чітко конкретизували та визначили страхові випадки, до яких належать наслідки нещасних випадків, та встановили перелік таких нещасних випадків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, з урахуванням встановлення позивачу стійкої втрати працездатності внаслідок загального захворювання, а не в результаті нещасного випадку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування».

Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24 жовтня 2018 року у справі № 389/1189/15-ц (провадження № 61-20413св18) зазначив, що «встановивши, що страхувальник надав страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, які полягали у намаганні отримати страхове відшкодування за повне відновлення транспортного засобу, хоча обставини страхового випадку свідчать про пошкодження під час пригоди лише передньої частини транспорту, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про часткове стягнення страхового відшкодування. Результат системного аналізу договору страхування, Закону України «Про страхування» та статті 991 ЦК України свідчить про те, що законом та договором передбачений захист страховика від недобросовісних страхувальників, який полягає у праві відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування у випадку подання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. Таким чином, позивач порушив умови договору страхування, а саме підпункти 11.1.2, 11.1.5 пункту 11.1 договору страхування, а тому страховик обґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування з урахуванням статті 979 ЦК України та статті 25 Закону України «Про страхування»».

У даній справі об?єктом страхування, згідно Договору страхування (страховий поліс № 10032408) та Правил добровільного страхування життя, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 0115339 від 17 грудня 2015 року, які є невід`ємною частиною цього договору страхування є здоров?я (життя) ОСОБА_2 , страховими випадками, згідно цього Договору та Правил, є наслідки нещасних випадків.

Як встановлено судом та убачається із матеріалів справи 11 червня 2016 року ОСОБА_2 зазнав численних тілесних ушкоджень, був госпіталізований в лікарню з діагнозом ВЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, гостра епідуральна та субдуральна гематома справа, забій м`яких тканин скроневої ділянки голови справа, забійна рана вушної раковини, які утворилися від дії тупих предметів.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи від 12 серпня 2020 року підтверджується спричинена 11 червня 2016 року травма голови ОСОБА_2 , згідно Висновку вказані травми не могли виникнути в результаті однократного самовільного падіння з висоти власного росту через те, що вони розміщені на протилежних ділянках голови; малоймовірно, щоби така травма (важкість черепно-мозкової травми, перелом кісток черепа, забій головного мозку) могла бути спричинена від дії його власних рук, на даний час у ОСОБА_2 виявлені наслідки хірургічного лікування отриманої 11 червня 2016 року важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді дефекту кісток черепа у правій скроневій ділянці (т. 3 а.с. 221-226).

Наведене ставить під сумнів отримання 11 червня 2016 року ОСОБА_2 травм, внаслідок настання саме нещасного випадку що, у відповідності до договору страхування життя (страховий поліс № 10032408) та Правил добровільного страхування життя, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 0115339 від 17 грудня 2015 року, оцінювалось би як страховий випадок й слугувало підставою для виплати Позивачу страхового відшкодування, в межах встановлених Договором страхових лімітів.

Водночас, із оглянутих в судовому засідання матеріалів кримінального провадження № 0000458 від 12 червня 2016 року убачається, що будучи допитаним в рамках цього кримінального провадження ОСОБА_2 повідомив, що: «неодноразово в мене були випадки, коли мені темнішало в очах і ставало погано» (протокол допиту свідка від 17 червня 2017 року); «на протязі останніх 4-х років в мене проблеми із кров`яним тиском, а саме інколи він опускається нижче норми. Коли виникає така ситуація в мене починаються головокружіння, я втрачаю свідомість» (протокол допиту потерпілого від 25 серпня 2016 року).

Подібні свідчення надав також брат Позивача ОСОБА_4 який даючи свідчення повідомив, що: «( ОСОБА_2 ) часто лежав в лікарні на лікуванні через низький тиск, оскільки неодноразово його забирала швидка» (протокол допиту свідка від 12 червня 2016 року).

Постановою старшого слідчого Городоцького відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Пеленського Т.І. кримінальне провадження № 0000458 від 12 червня 2016 року по факту спричинення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_2 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (т. 1 а.с. 249, 250).

Крім цього, як убачається із змісту відповіді № 1265 від 27.07.2017 ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_2 з 2002 року перебував на обліку у психіатричному кабінеті Городоцької ЦРЛ й у 2010 році був знятий з обліку, у зв`язку з соціально-трудовою адаптацією (т. 1 а.с. 247, 248).

Долучену до матеріалів справи довідку лікаря-психіатра, надану на звернення ОСОБА_2 , про те, що останній міг і не знати про встановлений йому під час огляду за скеруванням ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2002 році діагноз: «розумова відсталість в ступені легкої дебільності», суд з огляду на вищенаведені на досліджені в судовому засіданні докази оцінює критично (т. 1 а.с. 12).

Більше того, саме з цієї підстави ОСОБА_2 рішенням призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 (протокол засідання ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 № 14 від 19 лютого 2002 року) був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним до військової служби у воєнний час, а відтак не знати про встановлений діагноз Позивач не міг.

Суд також бере до уваги покликання представника ПрАТ «МетЛайф» Пономаренко В.М. про надання ОСОБА_2 перед укладенням договору страхування неточних відомостей про свій майновий стан, однак, враховуючи ту обставину що преміальні внески ОСОБА_2 вносив у повному обсязі й у відповідності до умов Договору та Правил добровільного страхування життя, оцінює як такі, що значення для вирішення спору, який виник між сторонами, не мають.

Із Медичної анкети для страхування життя, яка передувала укладенню договору страхування життя (страховий поліс № 10032408) ОСОБА_2 на запитання працівника ПрАТ «МетЛайф»: «Чи лікувались ви або мали симптоми таких хвороб: б) запаморочення, нудота, дрож, головний біль, порушення мови, інсульт або параліч, нервові або психічні хвороби або розлади?», відповів: «Ні» (т. 1 а.с. 229, 230).

Переддоговірний обов`язок страхувальника надати страховику достовірні відомості про фактори ризику є проявом найвищої добросовісності (доктрина uberrima fides) і пов`язаний з ризиковим характером договору страхування та необхідністю оцінки страховиком страхового ризику. Майбутній страхувальник повинен надати інформацію, яку він знає або повинен знати щодо об`єкта, який страхується, та інших обставин, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Законом передбачений захист страховика від недобросовісних страхувальників, який полягає у праві відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування у випадку подання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Положення та умови страхування були визначені у Правилах добровільного страхування життя, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 0115339 від 17 грудня 2015 року, які є невід`ємною частиною договору страхування.

Згідно з цими Правилами нещасним випадком є випадкова, зовнішня, насильницька, раптова, не спричинена застрахованою особою навмисно та не пов`язана з іншими подіями подія, що сталась протягом строку дії договору страхування та спричинила таке тяжке тілесне ушкодження або таку травму застрахованій особі, в результаті якої вона є тимчасово або постійно, повністю чи частково непрацездатна, потребує госпіталізації чи убита.

Обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування, у цій справі - постійна непрацездатність внаслідок нещасного випадку. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 при укладенні договору страхування надав неправдиву інформацію щодо об?єкта страхування - стану свого здоров`я ПрАТ «МетЛайф», а також те, що доказів про те, що травми отримані Позивачем 11 червня 2016 року, були отримані саме через настання нещасного випадку, що б у відповідності до положень договору страхування (страховий поліс № 10032408) та Правил добровільного страхування життя, зареєстрованих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 0115339 від 17 грудня 2015 року, оцінювалось як страховий випадок й слугувало підставою для виплати страхового відшкодування стороною позивача суду не надано, в процесі розгляду справи не здобуто, суд приходить до висновку, що Страховик обгрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування Позивачу, а відтак у позові ОСОБА_2 , слід відмовити.

З огляду на наведене, керуючись ст. 2, 4, 5, 10, 13, 17, 43, 49, 76-81, 89, 133, 142, 258, 262, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, а також ст. 524, 525, 526, 625, 979, 988, 989, 991 ЦК України, ст. 6, 8, 9, 21, 25, 29 Закону України «Про страхування» (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин), суд, -

в и р і ш и в :

у позові ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф» про стягнення страхового відшкодування за договором страхування життя відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.