Справа №567/1514/25
Провадження №2/567/623/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Дем`янчук Н.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів звернувся ОСОБА_1 .

У своїй позовній заяві зазначає, що з 11.05.2024 позивач та відповідачка перебувають у шлюбі і 13.06.2025 Острозьким районним судом Рівненської області у справі №567/972/25 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.06.2025 та до досягнення дитиною повноліття. Про існування вищезазначеного судового наказу позивачу стало відомо, коли йому прийшло повідомлення від банку, що його картковий банківський рахунок заблоковано на підставі постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка В.В., у виконавчому провадженні № 78669800.

Вказує, що при подачі відповідачкою заяви до суду про видачу судового наказу, відповідач приховала від суду наступні факти, яки унеможливлюють позивачу сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі, оскільки це є для нього непосильним тягарем та таким, що ставить його у важке матеріальне становище, а саме: позивачем укладено з банківськими установам 5 споживчих кредитів в інтересах сім`ї: 1) кредитний договір від 11.08.2023 року, укладений з АТ КБ «ПриватБанк» на суму 36 000 гривень строком на 36 місяців, тобто до 11.08.2026 року. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1 540 гривень; 2) кредитний договір від 02.06.2023 року, укладений з АТ КБ «ПриватБанк» на суму 40 000 гривень строком на 36 місяців, тобто до 02.08.2026 року. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1 711,11 гривень; 3) кредитний договір на оплату товару у розмірі 22 798 гривень, укладений з АТ «Пумб» на підставі заяви № 01 від 03.10.2024 року, строком до 04.01.2026 року. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1 519,82 гривень; 4) кредитний договір на оплату товару у розмірі 25 999 гривень, укладений з АТ «Пумб» на підставі Заяви № 701 від 15.06.2025 року, строком до 15.02.2027 року. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1 299,95 гривень; 5) кредитний договір на оплату товару у розмірі 23 404 гривень, укладений з АТ «Пумб» на підставі Заяви № 101 від 19.07.2025 року, строком до 19.10.2026 року. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1 560,22 гривень. Зазначає, що позивачем укладено договір фінансового лізингу № ФЛ201901208 від 06.02.2020 року з Державною іпотечною установою на придбання у власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість предмета лізингу відповідно до пункту 1.5. договору складає 799 200 гривень. Строк дії договору до 01.12.2039 року. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по договору складає в середньому 5 100 гривень. Вказує, що позивач на підставі заочного рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24.07.2025 року у справі № 567/974/25 сплачує на користь дружини аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.06.2025 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку. Позивач добровільно кожного місяця перераховує на банківську картку відповідачки грошові кошти на потреби сім`ї, що підтверджується відповідними платіжними інструкція банку. Зазначає, що згідно довідки форми ОК-7, щомісячна заробітна плата позивача в середньому складає 46000 гривень. З врахуванням вищезазначених платежів, позивачу не вистачить грошових коштів для нього самого, якщо з нього будуть ще стягувати аліменти на утримання малолітнього сина саме у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку.

Вказує, що кредитні договори, які укладені позивачем в інтересах сім`ї сплачуються ним особисто, а невеликий розмір заробітної плати є підставою для зменшення розміру аліментів, адже сукупний розмір витрат позивача має безпосередній вплив на його матеріальний стан також. Наголошує, що навіть в разі зменшення розміру аліментів на утримання дитини, встановлений чинним сімейним законодавством мінімальний гарантований рівень (розмір щомісячного стягнення), який дорівнює 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, залишатиметься незмінним. Разом з тим, розуміючи свій обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати свою дитину, вважає за доцільним просити суд зменшити розмір аліментів, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 05.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України із повідомленням сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк з дня отримання останнім відповіді на відзив для подання заперечення.

Відповідач подала відзив на позов в якому вказала, що позивач у позовній заяві стверджує, що ним було укладено п`ять споживчих кредитних договорів в інтересах сім`ї, проте слід зауважити, що фактично всі зазначені позивачем споживчі кредити, крім одного, були оформлені або до укладення шлюбу (11.05.2024), або після фактичного припинення спільного проживання (16.05.2025), тому не могли бути спрямовані потреби сім`ї чи дитини. У позовній заяві позивач стверджує, що сплачує на утримання відповідача аліменти до стягнення дитиною трирічного віку, але слід зазначити, що позивач на даний час ще не сплачує аліменти на дружину, оскільки стягнення перебуває на етапі примусового виконання; його середньомісячна заробітна плата, за власними словами, складає 46000 грн, а також він зобов`язаний сплачувати щомісячний платіж по договору фінансового лізингу за квартиру у розмірі 5100 грн. У разі стягнення аліментів у встановлених законом розмірах -1/4 на дитину (11500 грн.) та 1/6 на дружину (7666 грн.)- із урахуванням лізингового платежу загальна сума витрат складе 24266 грн., що залишає позивачу приблизно 21734 грн. на власні потреби.

Щодо сплати позивачем добровільних внесків, а саме: за березень 2025 - 20582,64 грн., за квітень 2025 року -3 517,86 грн, за травень 2025 року -6 125,63 грн, за червень 2025 року-4 810,06 грн, за липень 2025 року -1 959,80 грн, за серпень 2025 року -2 010,05 грн., зазначає, що посилання позивача на сплату добровільних внесків за березень 2025 року 20582,64 грн) та квітень 2025 року (3 517,86 грн) не можуть розглядатися як підстава для зменшення аліментів, оскільки в цей період позивач та відповідач проживали разом як сім`я, і дані платежі фактично здійснювалися в інтересах сім`ї, а інші добровільні внески за квітень-серпень 2025 року також не є підставою для зменшення аліментів, оскільки вони не забезпечували повноцінних умов життя дитини.

Відповідач вказує, що щоденно здійснює витрати на утримання дитини, які пов`язані з повсякденними потребами, а саме харчування, ліки, одяг та взуття (залежно від сезону), засоби особистої гігієни, іграшки, які необхідні для розвитку дітей, відвідування стоматолога та лікаря, тощо. Крім того, вона несе витрати на облаштування у квартирі місць для навчання та розвитку дитини, зокрема, купує відповідні меблі, оргтехніку та інше. Поряд з цим, на неї також покладається обов`язок щодо оплати комунальних послуг, а саме опалення, електроенергію, інтернет зв`язок, що є обов`язковою умовою для нормального існування та навчання дітей, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач заначив, що медичні документи подані відповідачем, підтверджують задовільний стан здоров`я дитини і що у неї відсутні підстави для додаткових витрат на її лікування.

Вважає, подані відповідачем документи на підтвердження понесених витрат неналежними та недопустимими доказами, оскільки самі по собі замовлення, не підтверджують факт їх оплати. Відповідних доказів оплати по даним замовленням відповідач не надала.

Розрахунки зроблені відповідачем щодо витрат позивача по кредитних договорах і твердження про те, що після всіх обов`язкових платежів у нього із заробітної плати у розмірі 46000 гривень залишається на власні потреби приблизно 21734 гривень є помилковими. Щомісячно позивач сплачує за п`ятьма кредитними договорами суму у розмірі 7631,10 гривень + 5100 гривень за договором лізингу + 7666 гривень (1/6 частки) аліментів на утримання дружини по досягненню дитиною трьохрічного віку + 11500 гривень (1/4 частка) аліментів на утримання дитини = 31897,10 гривень. Тобто з 46000 гривень на потреби позивача залишається лише 14102,90 гривень. Зазначених грошових коштів позивачу не вистачає на своє існування.

Разом з тим, позивач розуміє свій обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати свою дитину та не має наміру від нього ухилятися, а тому спроможний сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, що є навіть більшим ніж за встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у 2025 році.

У письмових поясненнях відповідач вказала, що не має наміру змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини.

13.06.2025 Острозьким районним судом Рівненської області у справі № 567/972/25 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02.06.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9-10)

На підставі заочного рішення Острозького районного суду Рівненської області від 24.07.2025 року у справі № 567/974/25 сплачує на користь дружини аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02.06.2025 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку. (а.с.12-14)

З платіжних інструкцій встановлено, що ОСОБА_1 здйснював перекази на рахунок ОСОБА_2 у наступних розмірах: за березень 2025 року на суму 20582,64 гривень; за квітень 2025 року на суму 3517,86 гривень; за травень 2025 року на суму 6125,63 гривень; за червень 2025 року на суму 4810,06 гривень; за липень 2025 року на суму 1959,80 гривень; за серпень 2025 року на суму 2010,05 гривень. (а.с.14-24)

Згідно довідки № 3316/59/13-2025 від 06.08.2025 року, капітан поліції ОСОБА_1 (інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перебуває у службовому відрядженні в Донецькій області, з метою виконання завдань у взаємодії з підрозділами ЗСУ та іншими складовими сектору безпеки і оборони із відсічі та стримування збройної агресії проти України. (а.с.24)

ОСОБА_1 укладено з банківськими установам 5 споживчих кредитів: 1) кредитний договір від 11.08.2023, укладений з АТ КБ «ПриватБанк» на суму 36 000 гривень строком на 36 місяців, тобто до 11.08.2026. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1540 гривень; 2) кредитний договір від 02.06.2023, укладений з АТ КБ «ПриватБанк» на суму 40000 гривень строком на 36 місяців, до 02.08.2026. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1711,11 гривень; 3) кредитний договір на оплату товару у розмірі 22798 гривень, укладений з АТ «Пумб» на підставі заяви № 01 від 03.10.2024, строком до 04.01.2026. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1519,82 гривень; 4) кредитний договір на оплату товару у розмірі 25999 гривень, укладений з АТ «Пумб» на підставі заяви №701 від 15.06.2025, строком до 15.02.2027. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1299,95 гривень; 5) кредитний договір на оплату товару у розмірі 23404 гривень, укладений з АТ «Пумб» на підставі заяви №101 від 19.07.2025, строком до 19.10.2026. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по кредитному договору складає 1560,22 гривень. (а.с.26-55)

ОСОБА_1 укладено договір фінансового лізингу №ФЛ201901208 від 06.02.2020 з Державною іпотечною установою на придбання у власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість предмета лізингу відповідно до пункту 1.5. договору складає 799200 гривень. Строк дії договору до 01.12.2039. Згідно графіку платежів, щомісячний платіж по договору складає в середньому 5 100 гривень. (а.с.56-65)

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що відповідач ОСОБА_4 вказана матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.82)

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 народився 04.03.2025 і судовим наказом від 13.06.2025 з батька дитини ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини щомісячно, починаючи з 02.06.2025 до повноліття дитини в розмірі частки від всіх видів його заробітку.

Відповідно до частини 1 статті 170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно частини 7 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що: «розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я тощо.

При цьому, у відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких стягувач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Оскільки Сімейний кодекс України вказує на можливість зміни способу стягнення аліментів виключно за вимогою одержувача аліментів, а відповідачка ОСОБА_2 , як одержувач аліментів, визначила спосіб стягнення аліментів у частці від доходу та в подальшому не зверталася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів за вимогою платника аліментів.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18.

Відповідно до ч. 1 , 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи, що одержувач аліментів при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу визначила спосіб їх стягнення в частці від доходу платника аліментів, а позивачем не були заявлені позовні вимоги про зменшення розміру аліментів шляхом зменшення розміру частки доходу платника аліментів, суд, виходячи з принципу диспозитивності, відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 180-184, 192 СК України, керуючись ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про зменшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.