Провадження № 2/643/625/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про встановлення факту нецільового витрачання аліментів, внесення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває дана цивільна справа, в якій ОСОБА_1 (позивач) в остаточній редакції позовних вимог просить:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 (відповідач) та такими, що порушили законні права позивача як платника аліментів, повідомити, надати звіт та докази про цільове в повному обсязі своєчасне отримання аліментів дитиною, що є власністю дитини, в розмірі 214596,64 грн. з червня 2018 року по вересень 2024 року, що завдало позивачу істотної шкоди охоронюваним його правам та інтересам відповідно до довідок № 2321, 2323 від 10.09.2024;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. на користь позивача як законного представника дитини;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн. на користь сина позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20000,00 грн. на користь позивача як законного представника дитини;

- стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 20000,00 грн. на користь сина позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача надати в повному обсязі засвідчені належним чином документи (чеки, прибутково-касові ордери тощо), які підтверджують цільове використання аліментів на утримання неповнолітнього сина позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-встановити факт нецільового використання добровільно сплачених аліментів у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2018 року по вересень 2024 року ОСОБА_2 (відповідач) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аліменти сплачені, як зазначено в довідках № 2321, 2323 від 10.09.2024 року Пенсійного Фонду в Харківській області;

-у разі встановлення судом нецільового витрачання аліментів, відсутності фінансових документів щодо цільового витрачання аліментів у розмірі 214598,64 грн., протягом червня 2018 року по вересень 2024 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язати відповідача, яка не проживає разом з дитиною, використовує аліменти за власним призначенням, а не на потреби дитини, у термін 1 (один) місяць з моменту набрання рішення суду законної сили, відкрити (за рахунок відповідачів) окремий рахунок на власника аліментів ОСОБА_1 та у разі встановлення нецільового витрачання аліментів перевести суму аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка сплачена позивачем у розмірі 214598,64 грн. протягом червня 2013 року по вересень 2024 року, відповідно до довідок № 2321, 2323 від 10.09.2024 року Пенсійного Фонду в Харківській області на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та були використані відповідачем, яка не проживає разом з дитиною, використовує аліменти за власним призначенням, а не на потреби дитини за нецільовим призначенням, шляхом перерахування суми аліментів, яка використана за нецільовим призначенням на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні Державного ощадного банку України.

24.06.2025 відповідач через підсистему «Електронний суд» подала клопотання, згідно з яким просить зупинити провадження в даній справі до скасування воєнного стану.

В обґрунтування клопотання зазначила, що на початку повномасштабного вторгнення відповідач з сином виїхали з країни в евакуацію. У відповідача вдома за адресою реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , зберігаються вагомі докази у справі, а саме: чек на придбання у 2022 для сина мобільного телефону iPhone 12 Pro Max вартістю приблизно 30000,00 грн., сплачені нею рахунки за лікування сина у стоматолога, чеки на придбання одягу та інші. Приїхати зараз в Україну відповідач не наважується, враховуючи воєнний стан та ескалацію останнього часу (постійні обстріли цивільних об`єктів, потягів тощо).

У судове засідання 12.11.2025 відповідач та третя особа не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом учасників справи, яким вони розпоряджаються на власний розсуд. Суд враховує, що справа тривалий час перебуває в провадження суду, і відповідач в жодне з судових засідань не з`явилась, клопотання про її участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, в тому числі з використання власних технічних засобів, не заявляла. Третя особа 05.11.2025 надав письмові пояснення, при цьому не скористався правом висловити свою позицію по суті питання, яке вирішується даної ухвалою.

За таких обставин, ураховуючи необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе вирішити питання щодо зупинення провадження у справі за відсутності відповідача та третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 1 статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі:

1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу;

4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення подружжя, крім випадків, передбачених частиною другою статті 111 Сімейного кодексу України;

4-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу;

3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні;

4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності;

5) призначення судом експертизи;

6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу;

8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ст. 2, 11 ЦПК України однією із засад цивільного судочинства є пропорційність.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для зупинення провадження у справі.

Обставина, на яку посилається відповідач в обґрунтування зупинення провадження у справі, а саме наявність воєнного стану, виходячи з приписів ЦПК України не є підставою для зупинення провадження.

Відповідно, зупинення провадження у справі призведе до непропорційного обмеження права позивача на розгляд даної справи протягом розумного строку та суперечитиме завданням цивільного судочинства, а саме завданню своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Доводи відповідача щодо зберігання окремих доказів у м. Харкові з урахуванням вищенаведеного суд не може визнати підставою, з якою законодавство України пов`язує можливість зупинення провадження у справі. Крім того, суд враховує, що відповідач не позбавлена можливості доводи відповідні обставини справи іншими засобами доказування, зокрема показаннями свідків, електронними та речовими доказами.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що відповідачем не доведено наявність передбачених законодавством України підстав для зупинення провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 251-252, 258-261, 353, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 про зупинення провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 душ ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про встановлення факту нецільового витрачання аліментів, внесення аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.А. Крівцов