Провадження №2/712/4691/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за Кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 у сумі 31 185,00 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн.

У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 13.04.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №206277034, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 6 600,00 грн.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №28/1118-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №289 від 18.06.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №206277034.

19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступає ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 19.12.2024 до Договору факторингу №19/1224-01 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №206277034.

08.07.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступає ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах.

Відповідно до Реєстру прав вимоги №б/н від 08.07.2025 до Договору факторингу №29/05/25-Е ТОВ «ФК «Ейс» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №206277034.

Відповідач своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з чим заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 становить 34 485,00 грн., з яких: 6 600,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 24 585,00 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 3 300,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 20 жовтня 2025 року.

20 жовтня 2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи призначено на 11 листопада 2025 року.

22 жовтня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

У обґрунтування своїх заперечень зазначив, що він визнає, що уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №206277034 від 13.04.2024 та отримав кредит в сумі 6 600,00 грн. Проте, відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення заборгованості у розмірі 31 185,00 грн., оскільки розмір заборгованості за відсотками нараховано за межами строку дії кредитного договору.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», як наслідок, наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання права вимоги за Договором №206277034 від 13.04.2024 до ТОВ «ФК«Ейс», оскільки ОСОБА_1 не отримував жодного повідомлення про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором як від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», так і від інших небанківських мікрофінансових організацій (ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»), що не спростовується матеріалами справи.

Відповідач вважає, що на момент укладення Договору факторингу 1 від 28.11.2018 грошові зобов`язання ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №206277034 від 13.04.2024 ще не існували, а відтак права кредитора за цим договором не могли бути відступлені ТОВ «Таліон Плюс».

Просив стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.

27 жовтня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. Відповідно до п. 8.5.1. Договору за період від дати видачі першого Траншу до 13.05.2024 (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,75 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 273,75 відсотків річних (далі Дисконтна процентна ставка).

Нарахування відсотків здійснювалося за такою формулою:

6 600,00 грн. (сума виданого кредиту)*30 (строк Кредиту)*0,75 (процентна ставка)/100=1 485,00 грн. (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів);

1 485,00 грн./30=49,50 грн. (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період з 13.04.2024 по 13.05.2024.

Згідно з п. 8.3. договору на момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних.

Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою:

6 600,00 грн. (сума виданого кредиту)*2,50 (процентна ставка)/100=165,00 (сума за один день користування кредитом), що здійснювалось за період з 14.05.2024 по 18.06.2024.

Позивач зазначає, що сума 3 630,00 грн. нарахована як різниця між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду.

Таким чином, загальна заборгованість станом на 18.06.2024 становить 17 490,00 грн.: 6 600,00 грн. тіло кредиту; 10 890,00 грн. заборгованість по відсоткам.

18.06.2024 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача.

У подальшому нарахування за несплаченими процентами здійснювалось ТОВ «Таліон Плюс» відповідно до п. 8.3 Кредитного договору, згідно з формулою:

6 600,00 грн. (сума виданого кредиту)*2,50 (процентна ставка)/100= 165,00 грн. (сума за один день користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду), що здійснювалось у період з 19.06.2024 по 09.09.2024.

Щодо переходу права вимоги за кредитним договором до позивача зазначив, що додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 продовжено строк дії договору №28/1118-01 до 31 грудня 2024 року, тому його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.

Просив відмовити у стягненні на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки заявлений відповідачем розмір витрат у сумі 10 000,00 грн. не співмірний зі складністю справи.

01 листопада 2025 року від відповідача надійшло заперечення на відзив, у якому він наголошує, що позивач не мав права нараховувати відсотки за кредитним договором після спливу визначеного строку кредитування 30 днів, оскільки з моменту отримання кредитних коштів ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, які б могли свідчити про продовження строку користування кредитом, зокрема не здійснював оплату всіх нарахованих процентів. Відтак останнім днем строку кредитування є 13.05.2024.

Крім того зазначив, що відповідно до позовної заяви ТОВ «Ейс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 у розмірі 31 185,00 грн., водночас, у відповіді на відзив позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 вже у розмірі 34 485,00 грн., яка складається з наступного: 6 600,00 грн. заборгованість по кредиту; 24 585,00 грн. заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.

Просив розглянути справу у межах первісно заявленої суми заборгованості.

06 листопада 2025 року від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких він зазначив, що позивач вправі вимагати від відповідача повернення отриманих за Кредитним договором коштів, а також процентів за неправомірне користування такими коштами, що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Умовами Кредитного договору погоджено два різні механізми нарахування процентів залежно від строку користування кредитом: нарахування за дисконтною та базовою ставками.

Щодо збільшення позовних вимог відповідач зазначає, що ТОВ «ФК «Ейс» не подавало клопотання щодо збільшення або зменшення позовних вимог. У прохальній частині відповіді на відзив міститься помилка щодо зазначеної суми, яка не відповідає дійсності. Відтак сума позову залишилася незмінною і відповідає тій, що була зазначена у позовній заяві, поданій до суду, в розмірі 31 185,00 грн., яка складається з 6 600,00 грн. основної суми кредиту та 24 585,00 грн. нарахованих відсотків.

10 листопада 2025 року від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких останній зазначив, що поняття «строк кредитування» та «строк дії договору» не є тотожними. Так, під строком кредитування необхідно розуміти період, протягом якого Позичальник має право правомірно користуватися кредитними коштами на умовах, визначеним договором (в даному випадку 30 днів, з 13.04.2024 по 14.05.2024). Натомість строк дії договору це час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України).

Це розмежування прямо підтверджується п. 11.4. Кредитного договору, яким визначено, що Кредитодавець не має права в односторонньому порядку продовжувати строк кредитування, установлений Договором, та строк дії Договору. Отже, текст Договору однозначно і безсумнівно засвідчує відмінність цих понять, повністю виключаючи можливість їх ототожнення.

Крім того, із наданих позивачем розрахунків вбачається, що 27.05.2024 та 03.06.2024 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було нараховано неустойку на загальну суму 3 300,00 грн., що суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, в позовній заяві зазначає про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі відповідача.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що 13 квітня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №206277034, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на сумі 6 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі та Правил надання грошових коштів у позику (п. 2.1. Договору).

Пунктом 2.3. Договору визначено суму першого траншу за договором у сумі 6 600,00 грн. 13.04.2024 (що є датою надання кредиту).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку, передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.

Згідно з п. 3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та періоду Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань, строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

Відповідно до п. 3.3. Договору для здійснення першої пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 1 485,00 грн.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено.

Згідно з п. 8.3. Договору базова процентна ставка складає 2,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 відсотків річних.

Згідно з п. 8.4. Договору для суми кредиту, отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складає 11 550,00 грн. та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 4 950,00 грн. та суму Кредиту у розмірі 6 600,00 грн.

З п. 8.5. Договору вбачається, що за умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, Кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом.

З платіжного доручення від 13.04.2024 вбачається, що 13.04.2024 на рахунок № НОМЕР_1 було зараховано 6 600,00 грн., отримувач ОСОБА_1 , призначення платежу «переказ коштів згідно договору №206277034 від 13.04.2024.», указане також визнається відповідачем.

Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 13.04.2024 номер картки НОМЕР_1 був указаний відповідачем як рахунок для отримання кредитних коштів.

Згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

У пункті 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 визначено закінчення строку дії договору 28 листопада 2019 року.

За умовами додаткової угоди №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 28 листопада 2019 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2020 року.

За умовами додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2020 року, якою внесені зміни до тексту договору факторингу «28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, зокрема, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2021 року.

За умовами додаткової угоди №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2021 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2022 року.

За умовами додаткової угоди №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2022 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2023 року.

За умовами додаткової угоди №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, яка укладена між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 31 грудня 2023 року, строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31 грудня 2024 року.

Згідно протоколу узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимог №289 від 18.06.2024 Клієнт передав, а Фактор прийняв за Реєстром прав вимоги до боржників в кількості 1 731 особа.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №289 від 18.06.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 під номером 1 568 зазначено боржника ОСОБА_1 , номер договору 206277034 від 13.04.2024, загальна сума заборгованості 17 490,00 грн., з яких 6 600,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10 890,00 грн. заборгованість за відсотками, 3 300,00 грн. інші нарахування.

19.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу №19/1224-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах Права вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 19.12.2024 до Договору факторингу №19/1224-01 під номером 1 325 зазначено боржника ОСОБА_1 , номер договору 206277034 від 13.04.2024, загальна сума заборгованості 34 485,00 грн., з яких 6 600,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24 585,00 грн. заборгованість за відсотками, 3 300,00 грн. неустойка.

08.07.2025 між ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Пунктом 1.2. Договору факторингу №08/07/25-Е передбачено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права вимоги.

З Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08 липня 2025 року вбачається, що Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 4 817 осіб.

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №08/07/25-Е під номером 4 483 зазначено боржника ОСОБА_1 , номер договору 206277034 від 13.04.2024, загальна сума заборгованості 34 485,00 грн., з яких 6 600,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 24 585,00 грн. заборгованість за відсотками, 3 300,00 грн. пеня, штрафи.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно платіжного доручення від 13.04.2024 вбачається, що 13.04.2024 на рахунок № НОМЕР_1 було зараховано 6 600,00 грн., отримувач ОСОБА_1 , призначення платежу «переказ коштів згідно договору №206277034 від 13.04.2024.».

Матеріалами справи та відповідачем у відзиві підтверджено, що відповідач користувався отриманими кредитними коштами, однак в добровільному порядку не повернув.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 6 600,00 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення відсотків у сумі 24 585,00 грн., суд зазначає наступне.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нараховані відсотки за користування кредитом за період з 13.04.2024 по 18.06.2024 сумі 10 890,00 грн.

Крім того, з розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 нараховані відсотки за період з 19.06.2024 по 09.09.2024, внаслідок чого заборгованість за відсотками складає 24 585,00 грн.

Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 заборгованість ОСОБА_1 складає 34 485,00 грн., з яких 6 600,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 24 585,00 грн. прострочена заборгованість за процентами, 3 300,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями.

Договором №206277034 від 13.04.2024 встановлений строк кредитування 30 днів, визначено дату повернення кредиту 13.05.2024.

Як зазначалося вище пунктом 3.2. Договору передбачено продовження строку Дисконтного періоду шляхом здійснення протягом Дисконтного та періоду Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань, строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.

Позивачем до позовної заяви не додано доказів вчинення відповідачем відповідних дій, які б свідчили про продовження строку користування кредитом, зокрема сплати усіх нарахованих відсотків.

Доказів, що відповідач продовжував користуватися кредитними коштами після 13.05.2024, та доказів пролонгації договору відповідно до п. 3.2. Договору до позовної заяви не додано, а отже строк кредитування спливає 13.05.2024.

Хоча п. 7.3. Договору передбачено кінцеву дату повернення Кредиту 13.05.2029, суд зазначає, що положення указаного пункту застосовується для усіх траншів, які можуть бути надані споживачеві.

Кредитором було надано лише один транш, а тому дата його повернення становить через 30 днів, що також відповідає умовам п. 8.5 Договору.

Отже позивач має нараховувати відсотки лише в межах строку дії договору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, а саме: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України» (п.п 81-85, 91).

Первинний кредитор мав право нараховувати відсотки за користування кредитом з 13.04.2024 по 13.05.2024.

Ураховуючи, що первісним кредитором нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині стягнення відсотків за користування кредитом, які нараховані починаючи з 14.05.2024, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

З урахуванням зазначеного вище, обґрунтованим розміром нарахованих відсотків за користування кредитом є 1 485,00 грн. (49,50 грн.*30 днів), які нараховані за період з 13.04.2024 по 13.05.2024, тобто в межах строку дії кредиту.

У задоволенні вимог про стягнення відсотків за період з 14.05.2024 по 31.07.2025 слід відмовити.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що до позивача не перейшло право вимоги з огляду на таке.

Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін.

Таким чином, договір №28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28.11.2018. З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалося не одномоментно, а протягом всього часу його дії.

Тобто право вимоги за кредитним договором №206277034 від 13.04.2024 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 18.06.2024, відповідно до підписання сторонами реєстру прав вимоги №289. Підписання Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі.

Варто зазначити, що сутність договору факторингу №28/1118-01 полягає не у відступленні права вимоги за конкретним кредитним договором, а у відступлені права вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Згідно з умовами договору факторингу, клієнт зобов`язувався передати фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу.

У цьому контексті, важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого був включений кредитний договір №206277034 від 13.04.2024, укладений 18.06.2024, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувати, а не було майбутнім.

Оскільки Реєстр №289 від 18.06.2024, а кредитний договір №206277034 від 13.04.2024, право вимоги існувало на момент відступлення до ТОВ «Таліон Плюс», а отже ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги, яке в подальшому було передано позивачу. Кредитний договір №206277034 укладений в момент дії договору факторингу №28/1118-01.

А отже позивачем належно і достатньо доведений факт переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», і наступні переходи прав вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «Ейс».

На підставі зазначеного вище, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії №206277034 від 13.04.2024 у сумі 8 085,00 грн., яка складається з суми боргу 6 600,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками 1 485,00 грн.

У решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 8 085,00 грн., що становить 25,92% позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 627,89 грн. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 814,40 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , заборгованість за договором кредитної лінії №206277034 від 13.04.2024 у сумі 8 085,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 6 600,00 грн., заборгованість за відсотками 1 485,00 грн., судовий збір у сумі 627,89 грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 814,40 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ейс», , адреса: Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: О.С. Стеценко