Головуючий у суді першої інстанції Ю.Н. Савчук
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

11 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О.І., вирішив питання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_2 , поданою представником Лаврентьєвим Дмитром Олеговичем , про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно,

установив:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 адвоката Лаврентьєва Д.О. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, 05 серпня 2025 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, надано особі, яка її подала, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду.

Як недолік суд вказав, не зазначення всіх учасників справи. А саме, в апеляційній скарзі не зазначено заявника ОСОБА_2 , особу, яка звернулася із заявою про забезпечення позову.

Судом було роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Згідно супровідного листа № 761/32247/25/205513/2025 від 26.09.2025 копія ухвали Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року направлялась на поштову адресу апелянта: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою (адресат відсутній).

Станом на дату постановлення цієї ухвали апеляційним судом не отримано ні відповіді на ухвалу суду, ні заяви про усунення недоліків апеляційної скарги.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику. Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №921/6/18).

Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №2-4159/12 (провадження №61-4961св19).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11 червня 2021 у справі №2-6236/11.

Наведені фактичні обставини та положення закону вказують на те, що суд апеляційної інстанції вживав всіх можливих заходів для вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, передбачених нормами ЦПК України.

Крім того, суд зауважує, що основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункт 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Частиною першою статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини у справах "Каракуця проти України" та "Пономарьов проти України" звертав увагу на те, що заявники мають виявити належну зацікавленість у розгляді їхньої справи, в розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, тобто будучи обізнаною про ініційований нею судовий процес, провадженням у справі не цікавиться, хоча має таку можливість, зокрема довідатися про постановлену у справі ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з Єдиного державного реєстру судових рішень або на веб-сайті "Судова влада" чи Київського апеляційного суду.

Зазначене дає підстави уважати, що особа, яка подала апеляційну скаргу, скориставшись своїм правом на апеляційне оскарження, недобросовісно ставиться до процесуальних обов`язків, неухильне виконання яких визначено вимогами ЦПК України.

За змістом частини 3 статті 185 ЦПК України якщо недоліки не усунуто у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Враховуючи те, що поштовевідправлення повернулося до апеляційного суду, а також недоліки, вказані в ухвалі, не виконані, відтак апеляційну скаргу слід уважати неподаною та повернути.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 185, 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2025 року вважати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що за загальним правилом повернення апеляційної скарги на судове рішення не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна