УХВАЛА

07 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 338/407/25

провадження № 61-12910ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Романенко Євген Олександрович, на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Позов мотивувала тим, що ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 1995 року затверджена мирова угода, згідно

з якої ОСОБА_1 залишається у власність незакінчений будівництвом будинок, розташований в с. Бабче Богородчанського району Івано-Франківської області, побудований відповідно до будівельного паспорта, виданого Богородчанською райархітектурою на ім`я ОСОБА_2 на земельній ділянці розміром 0,12 га.

Рішенням виконавчого комітету Бабченської сільської ради народних депутатів Богородчанського району від 26 березня 1996 року № 10 їй для будівництва

та обслуговування житлового будинку надана у користування земельна ділянка площею 0,12 га за адресою:

АДРЕСА_1 .

Вказувала, що в силу положень підпункту 5 пункту 25 розділу Х Земельного кодексу України вона має право на безоплатне одержання у приватну власність вказаної земельної ділянки, яка надана їй до введення в дію цього кодексу 01 січня 2002 року.

Однак коли вона звернулась за виготовленням технічної документації

із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідачі відмовились погоджувати їй технічну документацію

з тих підстав, що земельна ділянка розташована в охоронній зоні магістрального газопроводу (МГ) Пасічна-Долина 1 класу, діаметром 500 мм (на відстані 60 м), посилалися на норми законів України «Про трубопровідний транспорт»

від 15 травня 1996 року та «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» від 17 лютого 2011 року. Зазначає, що вказані закони були прийняті до надання їй земельної ділянки рішенням сільської ради, тому просить позов задовольнити.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

від 02 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року, відмовлено ОСОБА_1

у задоволенні позову.

19 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Романенко Є. О., через підсистему «Електронний суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року в цій справі, в якій представник заявниці, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 17 вересня 2025 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справи, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного

позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки

(пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу

їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову в цій справі є погодження технічної документації

із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа

не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України представником заявниці у касаційній скарзі не наведено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано

на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Романенко Є. О., подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Романенко Євген Олександрович,

на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області

від 02 липня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 17 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про погодження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська