Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/569/25

Провадження №2/377/391/25

06 листопада 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінпром Маркет» у підсистемі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №1634712 від 30 березня 2021 року в розмірі 27 451,60 грн, з яких: 8 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 951,60 грн- сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 30.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1634712 ( на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн, строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 8 500,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК «Фінекспрес». Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позикодавцем/первісним кредитором, ані перед позивачем/фактором - ТОВ «Фінпром Маркет», що набуло право вимоги за договором позики №1634712 на підставі договору факторингу. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610 від 26.10.2021, за умовами якого останнє набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1634712 від 30.03.2021. 03.04.2023 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1634712 від 30.03.2021. Відповідно до реєстру прав вимог від 03.04.2023 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27 523,00 грн, з яких 8 500,00 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу, 19 023,00 грн- сума заборгованості за відсотками, які позивач, посилаючись на статті 203, 205, 207, 512, 514, 517, 526, 536, 610, 612, 629, 638, 639, 652, 1049, 1054,1055, просить стягнути з відповідача на свою користь ( а.с. 3-8).

Ухвалою судді від 04 липня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 липня 2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ «Укргазбанк» докази ( а.с. 102-104).

Ухвалою суду від 29 липня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ «Таскомбанк» докази, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 04 вересня 2025 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( а.с. 128-130).

У період з 05 серпня 2025 року по 01 вересня 2025 року головуюча у справі суддя Бабич Н.С. перебувала у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 04 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ «Оксі Банк» докази, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 22 вересня 2025 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України ( а.с. 156-158).

Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 06 жовтня 2025 року ( а.с. 179-180).

Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України судовий розгляд справи відкладено на 20 жовтня 2025 року ( а.с. 192-193).

20 жовтня 2025 року цивільну справу знято з розгляду, призначено судове засідання на 06 листопада 2025 року ( а.с. 203).

Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином через електронний кабінет шляхом доставки судової повістки до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представників Ґедзь О.В., а також адвоката Ткаченко Ю.О. ( а.с. 205-208). У поданій до суду заяві представник позивача-адвокат Ткаченко Ю.О. просила розглянути справу без участі представника ТОВ «Фінпром Маркет», щодо заочного розгляду справи не заперечувала ( а.с.209-212).

Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлявся в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с.213). У такому випадку відповідач відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки не повідомив.

За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 06 листопада 2025 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що 30 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1634712 (далі - договір позики №1634712) шляхом підписання електронним підписом, зокрема, відповідачем одноразовим ідентифікатором 2m42iQKhО7 ( а.с. 26).

Пунктом 1 договору позики №1634712 передбачено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти ( позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату ( проценти) від суми позики.

Пунктом 2 договору позики №1634712 визначені параметри та умови позики, графік повернення позики та сплата процентів: сума позики 8 500,00 грн; строк позики: 30 днів; процентна ставка: 1,99% (фіксована); дата надання позики: 30.03.2021; дата повернення позики (останній день): 29.04.2021. Знижена процентна ставка: 0,99 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою ( її частиною): 2,70% за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка 361,35%; орієнтовна загальна вартість позики 11 024,50 грн.

Згідно з пунктом 3 договору позики №1634712 проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики.

Як вбачається з підпунктів 4.1.-4.2. договору , підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.

В пункті 5 договору позики №1634712 зазначено, що цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Пунктом 10 договору позики №1634712 передбачено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

До матеріалів справи долучені Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджені рішенням загальних зборів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», протокол №11/02/2021 від 11.02.2021 ( далі-Правила) ( а.с. 27-37).

Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з яким укладено договір №1634712 від 30.03.2021, ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 2m42iQKhО7; час відправки ідентифікатора позичальнику 30.03.2021 15:47:37; електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - ( а.с.38).

Листом від №9/05/25-44 від 09.05.2025 ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало інформацію щодо даних, які підтверджують видачі на банківські карти клієнтів онлайн-позик, зокрема, на підставі платіжного доручення №a0d74c23-309b-4141-9f84-df05f07efe19 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором № 1634712 ( а.с.39).

Згідно з довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 01.05.2025 вих.№ КД-000024596/ТНПП була здійснена платіжна операція на переказ коштів: 30.03.2021, номер платежу: a0d74c23-309b-4141-9f84-df05f07efe19 на суму 8 500,00 грн, отримувач ОСОБА_1 ; ЕПЗ номер НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією - a0d74c23-309b-4141-9f84-df05f07efe19, наданою за допомогою АРІ - інтерфейсу, ініціатор операції ТОВ « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 ( а.с. 40-41, 25).

Відповідно до інформації АТ «Оксі Банк» № 8110-327/П-БТ від 10.09.2025, отриманої судом 16 вересня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 04 вересня 2025 року, ОСОБА_1 на підставі поданої ним анкети - заяви від 06.10.2020 № 296732 була випущена платіжна картка в межах проєкту Sportbank № НОМЕР_3 . Як вбачається із виписки про рух коштів за період з 30.03.2021 по 02.04.2021 по рахунку ОСОБА_1 , 30.03.2021 на його рахунок був зарахований переказ у сумі 8 500,00 грн ( а.с. 172-175).

26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2610 (далі- договір факторингу), згідно з пунктом 1.1. якого за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами ( а.с. 43-50).

Згідно з пунктом 5.1. договору факторингу клієнт, на підставі даного договору, з врахуванням п.5.2. цього договору, відступає фактору, а фактор набуває права вимоги, та зобов`язується сплатити клієнту ціну продажу згідно з розділом 6 цього договору. З моменту відступлення прав вимоги, всі гарантії, надані боржниками щодо портфеля заборгованості, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та неоплачених боржниками процентів та всі способи забезпечення зобов`язань, пов`язані з портфелем заборгованості.

Відповідно до пункту 5.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору.

До матеріалів справи долучено акти звірки взаємних розрахунків між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №2610 від 26.10.2021 за період січень 2021 року - грудень 2022 року та 2023 рік ( а.с.54,55).

Відповідно до реєстру прав вимог № 2 від 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу № 2610 від 26.10.2021, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021 на загальну суму заборгованості 27 523,00 грн, яка складається із: 8 500,00 грн - суми заборгованості за тілом кредиту; 19 023,00 грн - суми заборгованості за процентами ( а.с. 51-53).

03 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 030423-ФК (далі-договір факторингу), згідно з пунктом 1.1. якого за цим договором фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами (право вимоги) ( а.с. 56-63).

Згідно з пунктом 5.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання актів прийому-передачі реєстру заборгованостей (з одночасною передачею реєстру заборгованостей в електронному вигляді), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно портфеля заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від клієнта до фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами цього договору. Акти прийому-передачі реєстру заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору.

До матеріалів справи долучено акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за період з 03.04.2023 по 01.11.2024 ( а.с. 67).

Відповідно до реєстру заборгованості (додаток № 1 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023) ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило, а ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021 на загальну суму заборгованості 27 523,00 грн, яка складається із: 8 500,00 грн - суми заборгованості за тілом кредиту; 19 023,00 грн. - суми заборгованості за процентами ( а.с. 51-53).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021 станом на 05.06.2025 складає 27 451,60 грн, з яких: 8 500,00 грн- заборгованість за тілом кредиту; 18 951,60 грн- заборгованість за процентами, нарахованими за період з 31.03.2021 по 28.07.2021( а.с. 10-15).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України).

За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( частина перша статті 628 ЦК України).

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-електронних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовим ідентифікатором вважається алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію ( оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір ( пункт 12 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах ( частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною тринадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.

Згідно п. 5 розділу VІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», чинної станом на час укладення договору позики №1634712 від 30.03.2021, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підтвердження позовних вимог позивач надав: паперову копію електронного договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2m42iQKhО7; довідку про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 , згідно з якою він був ідентифікований ТОВ «ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», акцепт договору позичальником здійснено шляхом підписання електронним цифровим підписом у формі одноразового ідентифікатора 2m42iQKhО7, відправленого 30.03.2021 15:47:37 на його електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 26,38).

Паспортні дані клієнта, зазначені в договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021, повністю відповідають паспортним даним відповідача, в тому числі тим, які зазначені в заяві-анкеті від 06.10.2020 №296732, наданої АТ «Оксі Банк» на виконання вимог ухвали суду від 04 вересня 2025 року ( а.с. 26,173).

Зазначені обставини свідчать про належне укладення цього договору позики, в тому числі погодження відповідача з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність умовам закону, в тому числі Закону України « Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19, від 12 січня 2021 року в справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі №234/7159/20.

Доказами підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021 є: лист від №9/05/25-44 від 09.05.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», яким надана інформація щодо даних, які підтверджують видачі на банківські карти клієнтів онлайн-позик, зокрема, на підставі платіжного доручення №a0d74c23-309b-4141-9f84-df05f07efe19 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за договором № 1634712; довідка ТОВ «ФК «Фінекспрес» № КД-000024596/ТНПП від 01.05.2025 про підтвердження здійснення платіжної операції про переказ коштів на ім`я ОСОБА_1 30.03.2021 у сумі 8 500,00 грн на ЕПЗ номер НОМЕР_1 ; копія платіжної інструкції/операції №a0d74c23-309b-4141-9f84-df05f07efe19 на суму 8 500,00 грн від 30.03.2021 (а.с.25, 39, 40-41).

Інформацією №8110-327/П-БТ від 10.09.2025, наданою на виконання вимог ухвали суду від 04 вересня 2025 року, АТ «Оксі Банк» підтвердило, що ОСОБА_1 на підставі поданої ним анкети - заяви від 06.10.2020 №296732 була випущена платіжна картка в межах проекту Sportbank № НОМЕР_3 ( а.с.172-173).

Як вбачається із виписки про рух коштів, наданої АТ «Оксі Банк» за період з 30.03.2021 по 02.04.2021 по рахунку ОСОБА_1 , 30.03.2021 на його рахунок переказані кошти у сумі 8 500,00 грн (а.с. 172-175).

Таким чином, позивач надав достатні докази, які підтверджують належне укладення договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021 між первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 та отримання останнім кредитних коштів за цим договором.

При цьому, суд враховує, що виписка про рух коштів по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому є належним доказом, який підтверджує факт перерахування грошових коштів на картку відповідача у розмірі 8 500,00 грн, передбаченому умовами договору про надання позики ( на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021.

Отже, суд встановив, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором про надання позики ( на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021 виконав у повному обсязі, а саме переказав відповідачу грошові кошти у розмірі 8 500,00 грн згідно з умовами вказаного договору.

На підтвердження факту переходу права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про надання позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , позивач надав :

- копію договору факторингу №2610 від 26.10.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами»; копії актів звірки взаємних розрахунків між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за договором факторингу №2610 від 26.10.2021 за період січень 2021 року - грудень 2022 року та 2023 рік та копію реєстру прав вимог №2 від 26.10.2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» прийняло право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу №2610 від 26.10.2021, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021 на загальну суму заборгованості 27 523,00 грн, яка складається із: 8 500,00 грн - суми заборгованості за тілом кредиту; 19 023,00 грн - суми заборгованості за процентами ( а.с. 43-55).

- копію договору факторингу № 030423-ФК від 03.04.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет»; копії актів звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» за договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 за період 03.04.2023 - 01.11.2024 та копію реєстру заборгованості (додаток № 1 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023), згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило, а ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло право вимоги заборгованостей до боржників на умовах, передбачених договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023, в тому числі право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021 на загальну суму заборгованості 27 523,00 грн, яка складається із: 8 500,00 грн - суми заборгованості за тілом кредиту; 19 023,00 грн - суми заборгованості за процентами ( а.с. 56-68).

Доказів того, що договори факторингу оскаржувалися у судовому порядку або визнавалися судом недійними, у матеріалах справи відсутні.

Отже, вказані договори факторингу, які підтверджують перехід права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», від останнього до ТОВ «Фінансова компанія управління активами»; від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «Фінпром Маркет», є дійсними.

Разом із тим, досліджуючи надані позивачем докази в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц ( провадження № 4-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц ( провадження № 14-318цс18).

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Зі змісту укладеного між сторонами договору позики (на умовах повернення позики вкінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021, вбачається, що строк позики становить 30 днів - з 30.03.2021 по 29.04.2021 включно. Процентна ставка визначена у розмірі 1,99 % в день, яка є фіксованою. За понадстрокове користування позикою ( її частиною) визначена процентна ставка - 2,70% в день.

Відповідно до п.6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі не повернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позики ( або її частину) Товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики ( або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику ( або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Отже, у разі не повернення кредитних коштів у визначений договором 30 денний термін, договір та Правила позивача про надання грошових коштів у позику, передбачають збільшену процентну ставку за подальше користування сумою позики (2,7 %), тому є очевидним той факт, що її нарахування передбачене у разі не виконання відповідачем умов кредитного договору, а саме не повернення кредитних коштів у встановлений договором термін - 30 днів, тобто фактично є санкцією.

Матеріали справи не містять доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою, зміну дати повернення всієї суми позики та у зв`язку з цим сплачував підвищені проценти, які в договорі названі як такі, що сплачуються за понадстрокове користування позикою (2,7%).

Пролонгація дії договору позики без ініціативи позичальника за змістом укладеного договору пов`язується виключно з не поверненням кредитних коштів у визначений договором строк, що не узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20, відповідно до якої поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною.

За таких обставин, не повернення позичальником суми позики у визначений договором строк, за відсутності активних дій відповідача, направлених на зміну кінцевої дати повернення позики, є неправомірною поведінкою боржника, а саме не поверненням суми позики у визначений договором строк, що виключає право позикодавця нараховувати після спливу 30-денного строку позики проценти за користування сумою позики, визначені у розмірі, встановленому договором.

У даному випадку права позивача можуть бути захищені в порядку, визначеному статтею 625 ЦК України, вимоги за якою останній не заявляв.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021, станом на 05.06.2025 складає 27 451,60 грн, з яких: 8 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 951,60 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 31.03.2021 по 28.07.2021( а.с. 10-15).

За умовами договору позики №1634712 від 30.03.2021 передбачено надання позичальнику 8 500,00 грн, строком на 30 днів, по 29 квітня 2021 року. Базова процентна ставка за день встановлена у фіксованому розмірі 1,99 % за день, а отже повинна складати 169,15 грн за день ( 8 500,00 грн. :100 х 1,99%= 169,15 грн).

В межах строку користування кредитом з 30.03.2021 по 29.04.2021, за 30 днів, сума процентів становитиме 5 074,50 грн ( 169,15 грн х 30 днів = 5 074,50 грн).

Розрахунок заборгованості, складений ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», до позовної заяви не додано, що позбавляє можливості перевірити нарахування процентів за користування кредитом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Фінпром Маркет», заборгованість за процентами ОСОБА_1 за договором позики №1634712 від 30.03.2021, станом на 05.06.2025 складає 18 951,60 грн, яка нарахована за період з 31.03.2021 по 28.07.2021, тобто більше ніж за 30 днів, що перевищує строк наданої позики. При цьому, доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою матеріали справи не містять.

Нарахування та стягнення процентів за користування позикою поза визначеним строком позики суперечить вимогам ЦК України.

Проценти за ставкою 1,99 % за день нараховані в межах строку користування позикою - 30 днів, як передбачено умовами договору позики №1634712 від 30.03.2021, становлять 5 074,50 грн та підлягають стягненню з відповідача разом із сумою заборгованості за позикою - 8 500,00 грн.

Проценти, нараховані за період з 30 квітня 2021 року по 28 липня 2021 року в розмірі 13 877,10 грн (18 951,60 грн ( всього нараховано процентів) - 5 074,50 грн (проценти за період з 31.03.2021 по 29.04.2021)= 13 877,10 грн), поза межами строку позики.

Оскільки вимога в частині стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування сумою позики, що виходить за межі строку позики, не узгоджується з нормами матеріального права то підстави для стягнення з відповідача процентів, нарахованих після 29 квітня 2021 року, тобто за період з 30.04.2021 по 28.07.2021 в розмірі 13 877,10 грн відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1634712 від 30.03.2021 заборгованості: за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в розмірі 8 500,00 грн, за процентами а межах строку кредитування в розмірі 5 074,50 грн, всього на загальну суму 13 574 гривні 50 копійок.

У іншій частині позовні вимоги є обґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною першою статті 26 цього Закону визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, який зазначений у позовній заяві, позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 грн.

Суд встановив, що адвокат Ткаченко Ю.О. надавала позивачу ТОВ «Фінпром Маркет» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 (далі- договір), укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет»; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1149961 від 01.11.2024; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 від 03.04.2018, виданого адвокату Ткаченко Ю.О. ( а.с.68 зв.ст. -73; 79-80).

Відповідно до пункту 1.1. договору правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить клієнту у судовому порядку, а також здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних зі стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом, так і адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку.

За змістом пункту 1.2. договору адвокат, відповідно до узгоджених сторонами умов, представляє інтереси клієнта, зокрема, у місцевих судах з правами, які надані законодавством, зокрема, позивачу.

Згідно з пунктом 1.3. договору перелік боржників, щодо яких клієнт просить надати правничу допомогу, зазначається в акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору).

За надання адвокатом правничої допомоги клієнт зобов`язується сплачувати адвокату плату у строки та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору (пункт 1.4. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що за надання правничої допомоги відповідно до положень даного договору клієнт сплачує адвокату винагороду, зокрема, за вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів /доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви (категорія боржників фізичні особи), у розмірі 500,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа); за підготовку /складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі ( клієнт самостійно подає позовну заяву до суду у зручний для клієнта спосіб в електронній або письмовій формі) (категорія боржників фізичні особи) в розмірі 3 000,00 грн за одну справу (спрощене позовне провадження/малозначна справа).

Як вбачається з витягу з акту № 13-П приймання -передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024, складеного та підписаного 16.05.2025 адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», сторони склали цей акт про те, що згідно з договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 за період з 16.04.2025 по 16.05.2025 послуги з правничої допомоги надані адвокатом якісно і в повному обсязі, зокрема, щодо боржника ОСОБА_1 надано послуги з вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів для формування позовної заяви, вартість послуги 500,00 грн; підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики, вартість послуги 3 000,00 грн. За надані послуги з правничої допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 402 500,00 грн ( а.с. 74).

До матеріалів цивільної справи долучено платіжну інструкцію №579934714.1 від 19.05.2025, відповідно до якої ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило на рахунок адвоката Ткаченко Ю. О. 402 500,00 грн згідно з актом №13-П приймання наданої правничої допомоги від 16.05.2025 за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024 (а.с.78).

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Ткаченко Ю.О. правової допомоги ТОВ «Фінпром Маркет» за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01.11.2024.

Відповідач не скористався своїм правом на подання клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.

За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає наведеним критеріям, які мають враховуватися судом при вирішенні розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем розмір таких витрат в сумі 3 500,00 грн.

Проте, з урахуванням висновку суду про часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог (13 574,50 грн х 100 %: 27 451,60 грн = 49,45 %) у сумі 1 730,75 грн ( 3 500,00 грн х 49,45 % :100% =1 730,75 грн).

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжного доручення позивач ТОВ «Фінпром Маркет» сплатив за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 грн згідно з платіжною інструкцією № 579936023.1 від 18.06.2025 (а.с.1). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с. 2).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (49,45 %) у сумі 1 197,88 грн (2 422,40 грн х 49,45%:100 %= 1 197,88 грн).

На підставі викладеного, керуючись статтями 258- 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1634712 від 30 березня 2021 року в сумі 13 574 гривні 50 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати на оплату судового збору в сумі 1 197 гривень 88 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 730 гривень 75 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вулиця Стельмаха Михайла, будинок 9-А, офіс 204.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне заочне рішення суду складено 06 листопада 2025 року.

Суддя Н. С. Бабич