УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 495/4417/14-ц

провадження № 61-14041ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року у складі колегії суддів: Коновалової В. А., Карташова О. Ю., Лозко Ю. П.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - АТ «Ощадбанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Білгород-Дністровське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Білгород-Дністровське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії.

Заява обґрунтована тим, що 09 березня 2011 року Білгород-Дністровським районним судом Одеської області видано виконавчий лист по справі № 2/508/11 з виконання рішення від 01 лютого 2011 року, яким позовні вимоги АТ «Ощадбанк» задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму боргу у розмірі 93 209,08 дол. США.

12 квітня 2011 року до Першого Київського ВДВС районного управління юстиції м. Одеса банком подано заяву про прийняття виконавчого листа про стягнення заборгованості в розмірі 93 209,08 дол. США з ОСОБА_2 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області до провадження.

04 травня 2011 року АТ «Ощадбанк» отримано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження відносно ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Однак, банком отримано лише зазначену постанову без оригінала виконавчого листа.

Заявник вважав, що оригінал виконавчого листа № 2-508/11 втрачено Першим Київським ВДВС Одеського МУЮ при пересилці, тому, враховуючи що в АТ «Ощадбанк» відсутній оригінал виконавчого листа та пропущено строк пред?явлення зазначеного листа до державної виконавчої служби з вини Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ заявник просив суд ???поновити пропущений строк виконавчого листа № 2-508/11 від 09 березня 2011 року та видати дублікат виконавчого листа № 2-508/11 від 09 березня 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , що виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області по справі № 2-508/11 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 1618 у розмірі 93 206,08 дол. США.

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області ухвалою від 08 липня 2014 року заяву АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Білгород-Дністровське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Білгород-Дністровське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково. Поновив АТ «Ощадбанк» пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа від 09 березня 2011 року № 2-508/11. Видав АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа № 2-508/11 про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення ВАТ «Ощадбанк», суму боргу за договором у розмірі 93 209,08 дол. США та про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення ВАТ «Ощадбанк», державного мита у розмірі 1 700,00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. У задоволенні вимог заяви в частині стягнення зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судового збору у сумі 3,00 грн відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою суду, 30 липня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся з апеляційною скаргою. В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що про існування і зміст оскаржуваної ухвали скаржник дізнався 26 липня 2024 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2014 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2014 року скасовано. У задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

У листопаді 2025 року АТ «Ощадбанк» засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 липня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Щодо оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання Верховний Суд дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Тлумачення пункту 24 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що неможливим є як касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала переглядалась.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Ощадбанк» на постанову Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року в частині відмови у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, слід відмовити, оскільки у зазначеній частині оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Стосовно оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа колегія суддів дійшла такого висновку.

Касаційна скарга АТ «Ощадбанк» в зазначеній частині мотивована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Заявник, зокрема, вказує, що суд апеляційної інстанції неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Крім того, посилається на безпідставне поновлення судом апеляційної інстанції строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 ухвали суду першої інстанції від 08 липня 2014 року.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В той же час, обов'язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 лютого 2011 року, у справі № 2-508/11 позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту задоволено. Стягнуто солідарно зі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку суму боргу за договором про іпотечний кредит від 02 жовтня 2007 року № 1618 у розмірі 93 209,08 дол. США, що по курсу НБУ станом на 20 листопада 2009 рік складає 744 740,00 грн, у тому числі: залишок заборгованості за кредитом 79 327,85 дол. США; прострочена заборгованість за кредитом 422,57 дол. США; заборгованість за відсотками 12 336,39 дол. США; заборгованість за пенею по відсоткам 1 082,38 дол. США; заборгованість за пенею по кредиту 39,89 дол. США та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського міського відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення набрало законної сили 14 лютого 2011 року.

09 березня 2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист у справі № 2-508/11.

На час видачі виконавчого листа у цій справі (09 березня 2011 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, у статті 22 якого передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом трьох років, якщо інше не передбачено законом.

11 квітня 2011 року АТ «Ощадбанк» зверталося до Першого Київського ВДВС управління юстиції м. Одеси із заявою № 14/1037 в якій просило прийняти виконавчий лист № 2-508/11.

Постановою головного державного виконавця Першого Київського ВДВС Одеського МУЮ Дмитренко О. Ю. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15 квітня 2011 року у ВП № НОМЕР_1, відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-508/11, виданого 09 березня 2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» у розмірі 746 560,55 грн, на підставі пункту 6 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» та роз`яснено заявникові його право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення виконавчого документу у відповідність з вимогами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що виконавчий документ не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі не зазначені прізвище та ініціали уповноваженої особи.

Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15 квітня 2011 року ВАТ «Державний Ощадний банк України» отримало 04 травня 2011 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі.

Встановивши відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що відсутні також підстави і для видачі дублікатів виконавчих документів та правильно відмовив у задоволенні заяви АТ «Ощадбанк» в цій частині.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. Зазначені доводи, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Крім того, встановивши в ухвалі від 21 жовтня 2024 року, що в матеріалах цивільної справи № 495/4417/14-ц відсутні докази як про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд судом справи, так і про направлення судом першої інстанції і про отримання останнім оскаржуваної ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поновлення строку на її оскарження в апеляційному порядку.

Доводи касаційної скарги, в частині незгоди з ухвалою апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року, такого висновку не спростовують, натомість, заявник наводить мотиви стосовно незгоди з результатом розгляду апеляційним судом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, наполягаючи на суб`єктивній оцінці обставин, які стали підставою для поновлення процесуального строку.

Питання про поновлення строку для вчинення процесуальної дії вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга АТ «Ощадбанк» на постанову Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року в частині видачі дубліката виконавчого листа є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі в цій частині слід відмовити з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Одеського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Білгород-Дністровське відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Білгород-Дністровське відділення № 7860 Відкритого акціонерного товариства «Ощадбанк», третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник