Номер провадження 2/754/9308/25
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2025 року Деснянський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

Житлово-будівельний кооператив «Зварювальник-2», через представника - адвоката Котовича Ігоря Олександровича, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2017 року по липень 2025 року в розмірі 14508,87 грн, інфляційні втрати в сумі 2857,54 грн та 3% річних у розмірі 803,32 грн, а всього стягнути 18169,73 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2017 року по липень 2025 року в розмірі 14508,87 грн, інфляційні втрати в сумі 2857,54 грн та 3% річних у розмірі 803,32 грн, а всього стягнути 18169,73 грн;

- стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» понесені у справі судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Житлово-будівельний кооператив «Зварювальник-2» (далі - ЖБК «Зварювальник-2», Кооператив) 12.06.1991 був створений у будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з моменту будівництва і прийняття цих будинків в експлуатацію та діє відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечуючи утримання та експлуатацію цих багатоквартирних будинків, утримує їх прибудинкові території власними силами та на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт і надавачами послуг.

ОСОБА_1 (далі - відповідач-1) на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.01.2001, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пузіком Ю.О., є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 . Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири у згаданому договорі зазначений ОСОБА_3 . Проте, як стало відомо з моніторингу даних Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_3 помер у 2003 році, що було установлено Деснянським районним судом міста Києва у цивільній справі №754/12182/22. Окрім того, у вказаній вище квартирі зареєстрована та проживає дочка відповідача-1 та онука померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по вказаній вище квартирі АДРЕСА_5 в цілому наявна заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по липень 2025 року у загальному розмірі 29017,73 грн.

Оскільки відповідач-1 у добровільному порядку не виконує покладений на нього обов`язок з утримання належного йому майна та сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території, позивач змушений звертатися до суду із даним позовом про його стягнення у розмірі 1/2 частини заборгованості (14508,87 грн), оскільки відповідач є власником половини вказаної вище квартири на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2001.

Оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо реєстрації права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 на спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , а у вказаній квартирі після смерті останнього продовжила проживати його онука, яка зареєстрована за вказаною адресою і фактично користувалась наданими позивачем послугами, то відповідно остання в силу приписів чинного законодавства повинна нести витрати на утримання цього житла нарівні із іншим співвласником квартири у рівних частках.

Таким чином, з метою відшкодування фактично понесених витрат за надані ЖБК «Зварювальник-2» послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також комунальні послуги у виді поводження з побутовими відходами, Кооператив змушений звертатися до суду із позовом до відповідача-2, як фактичного користувача такими послугами, та відповідно змушений просити суд стягнути з останньої на свою користь половину заборгованості зі сплати внесків у розмірі 14508,87 грн.

Позивач вказує, що має право на нарахування на суму основного боргу відповідачів, яка виникла за спірний період, інфляційних втрат та 3% річних в межах заявлених вимог за період після 29.12.2023, враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206.

Відповідно, зважаючи на те, що кожний щомісячний платіж з оплати витрат за надані житлово-комунальні послуги є окремим грошовим зобов`язанням, то згідно з проведеним на підставі статті 625 ЦК України розрахунком за платежами за період з лютого 2019 року по липень 2025 року розмір 3% річних за прострочення виконання відповідачами основних зобов`язань складає 1606,64 грн, а розмір інфляційних втрат складової боргу становить 5715,08 грн, які позивач просить стягнути з відповідачів у рівних частинах.

Повідомлення учасників про розгляд справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 вересня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснити 29 жовтня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) за наявними матеріалами справи без проведення судового засідання і без повідомлення сторін.

Позивач повідомлявся про розгляд справи шляхом надсилання копії ухвали до електронного кабінету, що підтверджується відповідними довідками.

Відповідачі повідомлялися про розгляд справи належним чином, а саме шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та копій позовних заяв з додатками на адресу їх зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_6 ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ЖБК «Зварювальник-2» утримує та здійснює експлуатацію багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , і їх прибудинкової території.

ОСОБА_1 (відповідач-1) на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.01.2001, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пузіком Ю.О., є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_7 .

Власником іншої 1/2 частини вказаної квартири у вказаному договорі зазначений ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується відповіддю П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори від 23.09.2025.

Згідно з реєстром територіальної громади міста Києва обидва відповідачі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідно до розрахунку заборгованості за адресою: АДРЕСА_6 наявна заборгованість за надані позивачем житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по липень 2025 року у загальному розмірі 29017,73 грн.

Норми права та мотиви суду

Згідно зі статтею 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до статті 322 того ж Кодексу, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України).

Кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно; кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб (стаття 24 Закону України «Про кооперацію»).

Основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків (стаття 12 Закону України «Про кооперацію»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно- технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За приписами ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач забезпечує утримання і експлуатацію вказаного багатоквартирного будинку та утримує його прибудинкову територію.

Згідно з особовим рахунком заборгованість за спожиті житлові послуги з березня 2017 року по липень 2025 року складає 29017,73 грн, інфляційні втрати - 5715,08 грн, 3% річних - 1606,64 грн.

Суд перевірив розрахунок заборгованості позивача, визнав його обґрунтованим і таким, що підтверджується відповідними первинними документами. Натомість відповідачі не реалізували свого права на подання заперечень та доказів на їх підтвердження, не надали жодних доказів, які б підтверджували повне або часткове погашення наявної заборгованості, а також доказів, які б спростовували або ставили під сумнів обґрунтованість наданого позивачем розрахунку.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з кожного з відповідачів по 1/2 вказаної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені судом повністю, суд покладає на відповідачів витрати позивача щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційних втрат, 3% річних задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2017 року по липень 2025 року у загальному розмірі 18169,73 грн (з яких основний борг у сумі 14508,87 грн, інфляційні втрати у сумі 2857,54 грн та 3% річних у сумі 803,32 грн), а також судовий збір у сумі 1514,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Зварювальник-2» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2017 року по липень 2025 року у загальному розмірі 18169,73 грн (з яких основний борг у сумі 14508,87 грн, інфляційні втрати у сумі 2857,54 грн та 3% річних у сумі 803,32 грн), а також судовий збір у сумі 1514,00 грн.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Житлово-будівельний кооператив «Зварювальник-2», , м. Київ, вул. Радунська, 36.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак