Справа № 129/1183/25
Провадження по справі № 2/129/978/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2025 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючої судді Бондар О.В.,

з участю секретаря Швець Т.С.,

прокурора Вітковської Л.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайсині в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву керівника Гайсинської окружної прокуратури Євгена Комаровського в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради, Національної служби здоров`я України, третя особа без самостійних вимог Комунальне некомерційне підприємство «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, -

установив:

Керівник Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гайсинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради», Національної служби здоров`я України 02.04.2025 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, витрачених на лікування потерпілої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_2 , в розмірі 10 167,74 грн., з яких: на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 8410,58 грн., на користь держави в особі Гайсинської міської ради 1757,16 грн.; свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 31.10.2024 р. ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, з приводу отриманих через дорожньо-транспортну пригоду травм потерпіла ОСОБА_2 з 26.12.2023 р. по 04.01.2024 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ, загальна вартість лікування за 9 ліжко-днів становить 10167,74 грн., з яких понесені витрати Національною службою здоров`я України 8410,58 грн., місцевого бюджету 1757,16 грн.

Ураховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органів, до компетенції яких віднесені представницькі повноваження у даній сфері, наявні правові підстави для пред`явлення даного позову саме прокуратурою в межах повноважень, визначених ЗУ «Про прокуратуру» та ЦПК України.

07.05.2025 р. до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Білоконь І.В., в якому вона вимоги позову вважає необґрунтованими і просить у їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що позивачем має виступати не прокурор, а КНП «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради», яке здійснювало лікування потерпілої, а витрати на лікування потерпілої має відшкодувати ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» шляхом виплати закладу охорони здоров`я відповідного страхового відшкодування.

29.09.2025 р. прокурор подала до суду письмові пояснення щодо відзиву, в яких вважала висновки представника відповідача у відзиві помилковими, обґрунтувала право звернення прокурора в інтересах держави для стягнення витрат на лікування потерпілої від вчиненого відповідачем злочину, а також наголосила на обов`язку саме особи, яка є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, за змістом ст.. 1206 ЦК України зобов`язана відшкодувати витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину; крім того, заклад охорони здоров`я, який здійснював лікування потерпілого від наслідків ДТП не є потерпілим від кримінального правопорушення, а тому за позицією ВСУ (постанова від 24.02.2016 р. у справі №6-1343цс15) витрати на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією.

Прокурор Гайсинської окружної прокуратури Вітковська Л.Ф. у судовому засіданні вимоги позову та свої письмові пояснення підтримала, просила позов задовольнити.

У поданих до суду заявах представники Гайсинської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради», Національної служби здоров`я України просили суд розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили вимоги позову задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 16.06.2025 р. надійшла заява, в якій представник відповідача просить справу розглянути у її та відповідача відсутність.

З урахуванням досліджених судом доказів в матеріалах справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 31.10.2024 р. ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, з приводу отриманих через дорожньо-транспортну пригоду травм потерпіла ОСОБА_2 з 26.12.2023 р. по 04.01.2024 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ, загальна вартість лікування за 9 ліжко-днів становить 10167,74 грн., з яких понесені витрати Національною службою здоров`я України 8410,58 грн., місцевого бюджету 1757,16 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Порядок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, встановлений § 2 Глави 82 ЦК України.

Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями.

Згідно з листом КНП «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради» від 07.02.2025 № 339, зведених відомостей обліку руху хворих та ліжкового фонду Гайсинської ЦРЛ з 01.12.2023 р. по 31.12.2023 р., з 01.01.2024 р. по 31.01.2024 р.,калькуляції вартості 1 ліжко-дня у травматологічному відділенні за грудень 2023 року та січень 2024 року (а.с.19-24), ОСОБА_2 внаслідок отримання через дорожньо-транспортну пригоду травм з 26.12.2023 р. по 04.01.2024 р. перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради», загальна вартість лікування за 9 ліжко-днів становить 10167,74 грн., з яких понесені витрати Національною службою здоров`я України 8410,58 грн., місцевого бюджету 1757,16 грн.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).

Цим Порядком передбачено, що сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Як вбачається з п.2 Порядку визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно з п. 3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

Частинами 3,4 ст.56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з статтею 1 цього Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Як було зазначено вище пункт 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання містить пряму вказівку про те, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Тобто, у даному випадку незалежно від причин незвернення з відповідним позовом закладу охорони здоров`я прокурор мав право на звернення з цим позовом на підставі закону.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятої 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великої кількості громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, пункт 35).

Згідно із статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до повідомлень прокурору Комунальне некомерційне підприємство «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради», Гайсинська міська рада до суду про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_2 внаслідок вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України кримінального правопорушення, - не зверталося.

У цьому випадку необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку місцевої громади) й особи, винними діями, якої завдано шкоди здоров`ю потерпілого, на лікування якого витрачені кошти комунального закладу охорони здоров`я, та відновлення порушеного порядку відшкодування таких витрат.

За таких обставин, з урахуванням того, що відповідно до вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 31.10.2024 р. ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст. 286-1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, витрати держави на лікування потерпілого внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення у розмірі 10167,74 грн. доведені дослідженими судом належними і допустимими доказами, ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені державою та місцевим бюджетом на стаціонарне лікування потерпілого від вчиненого ним кримінального правопорушення, то зазначені витрати з відповідача необхідно стягнути у примусовому порядку в розмірі 10167,74 грн., з яких на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 8410,58 грн. та на користь держави в особі Гайсинської міської ради 1757,16 грн.

Заперечення представника відповідача суд до уваги не бере з огляду на викладені обставини та вимоги закону, а також з урахуванням правової позиції ВСУ в постанові від 24.02.2016 р. у справі №6-1343цс15, відповідно до якої заклад охорони здоров`я, який здійснював лікування потерпілого від наслідків ДТП не є потерпілим від кримінального правопорушення, а тому витрати на лікування потерпілого від злочину не можуть бути відшкодовані за договором обов`язкового страхування страховою компанією.

На підставі ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. 258, 259, 263, 264, 265, 267, 271-273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави 10 167,74 грн. (десять тисяч сто шістдесят сім гривень 74 коп.) витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, ОСОБА_2 , з яких:

- на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 8410,58 грн. (вісім тисяч чотириста десять гривень 58 коп.) (реквізити для стягнення отримувач: ГУК у м.Києві/Шевченківський район/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026011);

- на користь держави в особі Гайсинської міської ради 1757,16 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят сім гривень 16 коп.) ( реквізити: отримувач: ГУК у Він.обл./24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0002868.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення судом виготовлено 10.11.2025 р.

Суддя: