УХВАЛА

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 367/6960/18

провадження № 61-17319 св 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив, майно, а саме: 3/5 частин житлового будинку загальною площею 68, 3 кв. м, надвірними спорудами (літня кухня «Б», сарай «б», вигрібна яма № 2, 12, убиральня «З», огорожа № 5-8, ворота та хвіртка № 9) та земельну ділянку загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер :01:003:0122, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , поділити рівними частками між ним та відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_3 помер.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області суду від 12 травня 2021 року до участі в справі у якості правонаступника позивача ОСОБА_3 було залучено ОСОБА_1 .

27 липня 2021 року ОСОБА_1 , було подано до суду уточнену позовну заяву, в якій просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_3 , право власності на 3/10 частин житлового будинку загальною площею 68,3 кв м з надвірними спорудами (літня кухня «Б», сарай «б», вигрібна яма № 2, 12, убиральня «3», огорожа № 5-8, ворота та хвіртка № 9), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер :01:003:0122, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/10 частин житлового будинку загальною площею 68, 3 кв м з надвірними спорудами (літня кухня «Б», сарай «б», вигрібна яма № 2, 12, убиральня «З», огорожа № 5-8, ворота та хвіртка № 9), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0413 га, кадастровий номер :01:003:0122, яка находиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного сулу від 02 жовтня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя задоволено.

26 грудня 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, у постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 рок у справі

№ 2-390/2006, від 07 квітня 2021 року у справі № 182/6808/18, від 20 травня 2021 року у справі № 339/369/18, від 20 липня 2021 року у справі № 904/4389/19, від 26 липня 2021 року у справі № 752/11785/19-ц,

від 28 грудня 2022 року у справі № 759/7632/20, від 30 листопада 2023 року у справі № 520/8530/14-ц, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також вважає, що відсутній висновок Верховного Суду, щодо визнання права власності на майно, яке знищене внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації, у подібних правовідносинах, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Крім того заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 279, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара