Справа 556/2034/24
Номер провадження 2/556/126/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2025 року.

селище Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Іванків О.В.,

при секретарі Кньовець Н.П.,

з участю представника позивача Зубрецького М.П.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Громадської організації «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок незаконного полювання,-

В С Т А Н О В И В :

Громадська організація «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок незаконного полювання на загальну суму 40 000,00 грн., та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28 січня 2024 року о 16 год. 45 хв. гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював полювання в угіддях Громадської організації «Мисливсько-рибальський клуб «Рись», що розташовані у Вараському районі в урочищі «Кущоваха» поблизу кв. 83 Рафалівського лісництва (колишнє Полицьке лісництво) ДП «Рафалівське лісове господарство» (реорганізоване у Філію «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України») без дозволу, в заборонений час та з порушенням установленого для певної території порядку здійснення полювання. Внаслідок полювання, з використанням мисливської зброї, ОСОБА_2 добув 1 особину кабана дикого. Своїми діями ОСОБА_2 порушив норми статті 14 та статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 85 КУпАП, і був притягнутий до адміністративної відповідальності. Розмір шкоди, заподіяної довкіллю внаслідок незаконного добування одніє тварини кабана, розрахований у встановленому законом порядку, становить 40000 грн, які підлягають стягненню з винної особи, а саме з відповідача ОСОБА_2 .

Вказана позовна заява Громадської організація «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 09.07.2024 року.

Ухвалою суду від 23 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

Представник відповідача адвокат Волощук П.С., подав відзив на цивільний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі посилаючись на їх недоведеність. Зокрема вказував, що позивач не підтвердив того, що він є користувача мисливських угідь де нібито здійснював полювання Відповідач. Також в матеріалах справи відсутні, а Позивачем не надано доказів існування та укладення договору про умови ведення мисливського господарства на виконання рішення Рівненської обласної ради №630 від 23.12.2022 року. Рішення Рівненської обласної ради №630 від 23.12.2022 року не відображає місце знаходження, розташування та площу переданих у користування Позивачу мисливських угідь. Відсутність зазначеного договору та наявне рішення Рівненської обласної ради №630 від 23.12.2022 року не підтверджують існування у Позивача права користування мисливськими угіддями, що розташовані у Вараському районі в урочищі «Кущоваха» поблизу кв. 83 Рафалівського лісництва ДП «Рафалівське лісове господарство». В силу такого, позивач не виконав свого обов`язку надати усі докази, що можуть підтверджувати обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а уже надані позивачем докази не підтверджують того, що останній є користувачем мисливських угідь і якому завдано збитки внаслідок незаконного полювання в розумінні ч. 4 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмові пояснення, в яких заперечив свою причетність до вчинення незаконного полювання, просив відмовити в задоволенні позову.

05.05.2025 року відповідачем ОСОБА_3 , було подано заяву про відвід судді. Ухвалою суду від 05.05.2025 року в задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 , будучи допитаним під присягою за правилами допиту свідків, пояснив суду, що він є головою ГО МРК "Рись", 28.01.2024 року він разом із заступником голови об"єднання Ткачем Ю. здійснювали патрулювання мисливських угідь, перебували поблизу 77 кварталу Полицького лісництва філії "Рафалівське лісове господарство". Орієнтовно біля 06:45 вони почули постріл, пішли в його напрямку, і через деякий час на кукурудзяному полі неподалік кв.83 побачили місце, де були видимі сліди кабана, також на землі була свіжа кров та сліди волочіння туші. Пройшовши за слідами ще далі вони виявили місце, де тушу кабана погрузили до автомобіля, на цьому місці також була кров та сліди коліс. Вони повернулись до місця, де залишили свій автомобіль, доїхали до місця погрузки туші в автомобіль і продовжили рух по слідам автомобіля, маючи на меті виявити порушника, оскільки всі дані вказували, що було незаконно добуто тварину - кабана. Проїхавши певну відстань, в т.ч. переїхавши асфальтовану дорогу Київ-Ковель, вони по слідах доїхали до будиночку, біля якого знаходився автомобіль темного кольору. В цей автомобіль сідав чоловік з мисливською рушницею, в якому ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 , якого він знав до того з вигляду, як мисливця, члена мисливського товариства. ОСОБА_6 сів в автомобіль і швидко поїхав від будиночка. Вони подавали сигнали - фарами і звукові сигнали, але автомобіль, яким керував ОСОБА_6 на це не реагував, не зупинився, а навпаки швидко віддалявся. Чи були в автомобілі інші люди, крім ОСОБА_5 , свідок не знає, оскільки вікна були затемнені. Вони з ОСОБА_7 вирішили не переслідувати автомобіль ОСОБА_5 , викликали телефоном мисливствознавця ДП ОСОБА_8 і очікували на його приїзд. ОСОБА_9 приїхав через деякий час, орієнтовно ближче до обіду, разом з ним було двоє поліцейських. ОСОБА_9 та поліцейські пішли до будинку, оглядали територію навколо. Повернувшись, ОСОБА_9 повідомив, що знайшли шкіру кабана та його рештки (нутрощі), лопату сліди крові та закопування. Після цього оформлявся протокол. Незаконне полювання було вчинено на території мисливських угідь, переданих в користування та під охорону ГО МРК "Рись", що підтверджується відповідними письмовими доказами, і саме тому позивачем у справі є очолювана ОСОБА_10 громадська організація. Згідно такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги), затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України і Міністерства екології та природних ресурсів України 19 червня 2017 за № 301/222, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 липня 2017 року за № 842/30710, розмір стягнення за знищення однієї особини кабана дикого становить 40000,00 (сорок тисяч) грн. 00 коп. Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкоду, завдану внаслідок порушення ним законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та завданою шкодою. Ні на час пред`явлення позову, ні в подальшому, відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку не відшкодував шкоду, заподіяну внаслідок порушення ним законодавства в галузі мисливського господарства та полювання у сумі 40 000,00 грн., чим завдав шкоди інтересам позивача. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом, який представник позивача підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, вказав, що його довіритель в цілому заперечує факт вчинення ним незаконного полювання та незаконного добування кабана. Крім того, позовні вимоги є недоведеними, зокрема не містять доказів, що саме ці мисливські угіддя перебувають в користуванні позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що 28 січня 2024 року о 16 год. 45 хв. гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснював полювання в угіддях Громадської організації «Мисливсько-рибальський клуб «Рись», що розташовані у Вараському районі в урочищі «Кущоваха» поблизу кв. 83 Рафалівського лісництва (колишнє Полицьке лісництво) ДП «Рафалівське лісове господарство» (реорганізоване у Філію «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України») без дозволу, в заборонений час та з порушенням установленого для певної території порядку здійснення полювання.

Внаслідок полювання, з використанням мисливської зброї, ОСОБА_2 добув 1 особину кабана дикого. Своїми діями ОСОБА_2 порушив норми статті 14 та статті 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» та вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 85 КУпАП.

За даним фактом посадовою особою філії "Рафалівське лісове господарство" СГП "Ліси України" Державного агентства лісових ресурсів України складено протокол про адміністративне правопорушення №1 від 28.01.2024 року, який розглядався Володимирецьким районним судом Рівненської області.

За результатами розгляду вказаного протоколу, Володимирецьким районним судом Рівненської області винесено постанову від 21.03.2024 року, якою ОСОБА_2 , було визнано винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 2 КУпАП та накладено стягнення вигляді позбавлення права полювання строком 2 (два) роки з конфіскацією знаряддя вчинення правопорушення (рушниці), а також стягнуто судовий збір.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12.06.2024 року за наслідком перегляду постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.03.2024 року було вирішено залишити постанову Володимирецького районного суду без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій або бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мала місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт незаконного полювання з використанням мисливської зброї внаслідок чого було добуто 1 особину кабана дикого та порушення ОСОБА_2 , законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, саме відповідачем в силу положення ч.6 ст.82 ЦПК України суд вважає об`єктивно доведеним постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21.03.2024 року та Постановою Рівненського апеляційного суду від 12.06.2024 року.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням відповідача свідки також повністю підтвердили обставини, встановлені постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 березня 2024 року.

Зокрема, свідок ОСОБА_11 повністю підтвердив обставини вчинення та виявлення факту незаконного полювання 28.01.2024 року. З приводу особи ОСОБА_5 свідок пояснив, що він особисто ОСОБА_5 не знає, однак його впізнав ОСОБА_4 , який відразу ж, побачивши автомобіль і людину, яка сідала в нього з мисливською рушницею, назвав цього чоловіка, сказав, що це ОСОБА_12 . Інших осіб біля місця загибелі кабана та біля будиночку ОСОБА_11 не бачив, чи були інші особи в автомобілі ОСОБА_5 , йому невідомо, вікна автомобіля були затемнені.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що працює мисливствознавцем ДП "Рафалівське лісове господарство", до числа його обов"язків входить, поряд з іншими, також складати протоколи про адміністративні правопорушення. 28.01.2024 року, в неділю, до нього зателефонував керівник громадського об"єднання мисливців "Рись" ОСОБА_4 та повідомив, що він разом із заступником голови ОСОБА_7 виявили під час патрулювання факт незаконного полювання, і все вказує, що була добута тварина - дикий кабан. Він виїхав на місце, вказане ОСОБА_13 , однак, оскільки свого власного транспорту не мав, то добрався з с.Озеро, де він проживає, до смт.Володимирець, а звідти - вже на місце події, до місця полювання він їхав разом з дільничним офіцером громади ОСОБА_14 та поліцейським ОСОБА_15 . Таким чином, до мисливського будиночку, де їх чекали ОСОБА_4 та ОСОБА_11 вони приїхали орієнтовно в обід - можливо біля 12 год, або і пізніше, точного часу він не фіксував. ОСОБА_9 разом з поліцейськими оглянув територію навколо будинку, вказана територія не була замкнена чи огороджена, в будинок вони не заходили. Біля будинку вони виявили лопату зі слідами, подібними на кров, також були видні сліди крові на землі, а також була закопана яма. В цій ямі після її розкопування, було виявлено рештки кабана - шкіра, нутрощі, різні частини туші. Все це ОСОБА_9 фотографував на власний телефон. Також він зробив фото і з місця полювання, яке вказали йому ОСОБА_4 та ОСОБА_16 . Оскільки ОСОБА_4 назвав особу, яку вони бачили біля будинку - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 зателефонував останньому і запросив приїхати на місце, на що ОСОБА_6 спочатку погодився, потім повідомив, що вже не може їхати, бо впив, потім перестав відповідати на дзвінки. Про дану подію він повідомив до поліції телефоном "102", а також склав протокол №1, який в подальшому було направлено до суду з додатками.

Аналогічні пояснення надали суду працівники відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_17 та Безушко С.В.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинено адміністративне правопорушення - полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин, і дана обставина не спростована жодними доказами.

За приписами статті 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Об`єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них.

Статтею 66 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Законом України «Про тваринний світ» визначено, що відносини у галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, об`єкти якого перебувають у стані природної волі, у напіввільних умовах чи в неволі, на суші, у воді, ґрунті та повітрі, постійно чи тимчасово населяють територію України або належать до природних багатств її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, регулюються Конституцією України, цим Законом, законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про мисливське господарство та полювання" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до положень ст. 63 цього Закону відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища; підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 цього Закону визначено особливості застосування цивільної відповідальності та передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Частинами першою, четвертою статті 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» встановлено, що відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь. Кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки.

Відповідно до положень частини 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини (п. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1478-III «Про мисливське господарство та полювання» (далі Закон № 1478-III), користувачі мисливських угідь - спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь.

Як вбачається з наданого представником Позивача рішення Рівненської обласної ради №630 від 23 грудня 2022 року, ГО "МРК "Рись" у користування терміном на 15 років надано мисливські угіддя для ведення мисливського господарства 10312 га. в межах згідно з додатком.

Таким чином, Позивач є користувачем мисливського угіддя у розумінні ст. 1 Закону № 1478-III.

Наведене підтверджується також договором №74 від 21 лютого 2023 року, укладеним між Державним агентством лісових ресурсів України та позивачем, на підставі якого в користування ГО "МРК "Рись" було передано мисливські угіддя із визначеною чисельністю мисливських тварин; квитанціями, які підтверджують внесення позивачем плати за користування мисливськими угіддями; план-схемою мисливських угідь, зведеними актами обліку звірів, актами виконання основних біотехнічних заходів.

Вказані докази підтверджують ту обставину, що ГО "МРК "Рись" є належним користувачем мисливських угідь, на території яких було вчинено незаконе полювання, і спростовують доводи відповідача в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону № 1478-III, користувачі мисливських угідь мають право на відшкодування збитків від порушників правил полювання за добуті незаконним шляхом тварини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 40 Закону № 1478-III, порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у, крім іншого, порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин, правил регулювання їх чисельності.

Притягнення порушників до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 43 Закону № 1478-III, відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки.

Згідно з п. 1 Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затверджених спільним Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України 19.06.2017 № 301/222, до яких відсилають положення ч. 2 ст. 43 Закону № 1478-III, за незаконне добування або знищення звіра виду кабан розмір стягнення становить 40000 грн.

Враховуючи викладене, суд констатує, що розмір шкоди в даному випадку визначено правльно, у відповідності до вимог закону.

Відповідач у добровільному порядку не відшкодував шкоду, завдану порушенням ним вимог законодавства в галузі мисливського господарства та полювання.

Позивачем надано достатні і належні докази факту незаконного полювання в результаті чого було добуто 1 особину кабана дикого, докази того, що вказані дії вчинено ОСОБА_2 , якого притягнуто за це до адміністративної відповідальності, а також докази розміру збитків, на суму 40 000 гривень 00 копійок які лишаються невідшкодованими в повному обсязі, і вказані кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позову.

З приводу розподілу судових витра судом встановлено наступне.

У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, як це вбачається зі ст.141 ч.1 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов повністю задовольняється судом, суд приходить до висновку, що сплачений при подачі позову судовий збір, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 22, 1166 ЦК України, статями 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Громадської організації «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків заподіяних внаслідок незаконного полювання - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ,) на користь Громадської організації «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» () 40000 (сорок тисяч.) грн., 00 коп., в порядку відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного полювання.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ,) на користь Громадської організації «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» () сплачену суму судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Відомості про учасників справи:

Позивач: Громадська організація «Мисливсько-рибальський клуб «Рись» юридична адреса: сел.Рафалівка, вул. Б.Хмельницького, буд.40Г, Вараського району Рівненської області, .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07 листопада 2025 року