Провадження № 2/211/1956/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Мариненко Е.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Сліпченко О.А.,

Ліфшиць З.О.,

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ,

представника третьої особи

Органу опіки та піклування виконавчого

комітету Довгинцівської районної в місті ради Фігурної Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, ОСОБА_4 про визнання факту утримання та виховання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сліпченко О.А. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить встановити факт утримання ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 16 травня 2024 року. Від попереднього шлюбу в його дружини є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого він утримує з разом з дружиною з 2021 року, оскільки вони з дружиною значно раніше почали жити у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин також мають двох дітей: доньку - ОСОБА_7 , 2021 року народження, та сина ОСОБА_8 , 2024 року народження. Батько ОСОБА_5 ОСОБА_4 утриманням свого сина не займається та має заборгованість зі сплати аліментів.

Факт утримання родиною трьох дітей підтверджується отриманим ними статусом багатодітної родини, що підтверджується копією свідоцтва багатодітної родини НОМЕР_1 від 05.11.2024 року, копією свідоцтва ОСОБА_5 як дитини з багатодітної родини серії НОМЕР_2 від 05.11.2024 р.

Факт утримання пасинка ОСОБА_5 підтверджується наявними чеками на придбання йому майна, обладнання в дитячу кімнату, комп`ютерної техніки. Також для утримання своєї багатодітної родини була здійснена купівля більшого житла, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, копією Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Встановлення факту того, що ОСОБА_5 перебуває на утриманні та вихованні позивача необхідний для виникнення його прав та обов`язків, визначених Сімейним кодексом України, в тому числі можливості представляти інтереси неповнолітньої дитини у державних та комунальних закладах, бути представником під час оформлення медичних документів у закладах охорони здоров`я, органах влади для отримання соціальної допомоги, можливості подання до органу ІНФОРМАЦІЯ_7 заяви про надання відстрочки, як особі, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

25 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання йому відстрочки, як голови багатодітної родини, який має трьох дітей на утримання. До поточного моменту відповіді на дану заяву не отримав, змін в «Оберіг» не внесено, у відповідності до даних «ІНФОРМАЦІЯ_8» відсутня відстрочка.

Тому позивач для вирішення даного питання вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки виключно батько приймає безпосередню участь в житті, утримання і вихованні дітей у відповідності до норм Сімейного кодексу України, а вітчим не зобов`язаний утримувати дітей.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягав.

Представники позивача адвокати Сліпченко О.А. та Ліфшиць З.О. просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проти позовних вимог позивача заперечував, суду пояснив, що позивачу відмовлено у відстрочці.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Фігурна Л.М. при винесенні рішення покладалась на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався за останнім відомим зареєстрованим місцем мешкання.

Свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кожен окремо пояснили, що вони є батьками позивача, до хлопчика відносяться, як до свого рідного. Позивач фактично його виховує та утримує.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд за правилом ч.1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_13 з 16 травня 2024 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), складено відповідний актовий запис № 243.

Його дружина від попереднього шлюбу має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також сторони мають спільних дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з актом про фактичне проживання ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З посвідчення НОМЕР_1 , що дає право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, виданого 05 листопада 2024 року, встановлено, що у ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 є діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В якості доказів витрат на утримання дитини ОСОБА_5 надано квитанції на придбання йому майна, обладнання в дитячу, комп`ютерної техніки.

Суд не приймає дані квитанції в якості доказів понесених витрат на утримання ОСОБА_5 , оскільки зі змісту даних квитанцій не зазначено, кому саме було придбане вказане майно.

Правовідносини щодо утримання дітей є предметом регулювання Сімейного кодексу України.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч.2 ст. 166 СК України).

У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 164 КК України.

Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Водночас, смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить.

Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків.

Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, у випадку прямо передбаченому законом, лише за сукупності наступних обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є вітчимом дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вітчим- це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю.

Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.

Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст. 268 СК України).

Матеріали справи свідчать про те, що пасинок позивача має рідного батька ОСОБА_4 .

Беззаперечних доказів, які б вказували на те, що біологічний батько ОСОБА_5 не виконує свій обов`язок щодо утримання та виховання дитини не надано.

У своєму позові ОСОБА_1 зазначив, що з моменту реєстрації ним шлюбу із ОСОБА_2 - матір`ю ОСОБА_5 , син проживає разом з ним, він його прийняв як свою дитину і надає йому належне утримання та турботу.

Проте, в силу положень ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Крім того, батько дитини ОСОБА_5 не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов`язку надання коштів на утримання дитини. З ОСОБА_4 рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2023 року №488/2635/21 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_13 на утримання сина ОСОБА_5 з 23 липня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Водночас, матеріали справи також не містять і доказів, якими би підтверджувалось фактичне утримання позивачем ОСОБА_16 .

Щодо показів свідків, суд відноситься критично, оскільки вони були допитані з боку позивача, є його батьками і зацікавленими особами.

Законом не заборонено ОСОБА_1 добровільно утримувати неповнолітнього сина дружини, дбати про його всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про його духовний та фізичний стан, проте таке право позивача не породжує юридичного значення за наслідками встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 .

До того ж, належним відповідачем у цьому спорі є батько неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спір з приводу утримання та виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 відсутній.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ІНФОРМАЦІЯ_2 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, ОСОБА_4 про визнання факту утримання та виховання неповнолітньої дитини ВІДМОВИТИ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. О. Рагозіна