Справа № 455/1910/25
Провадження № 2/455/777/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Клімченка М.І.,

секретаря судового засідання Шайди Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

17.09.202 позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому проситьвстановити факт, що має юридичне значення, а саме, що « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до дня смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , і « ОСОБА_3 », одна і та сама особа, яка записана: у Свідоцтві про народження дочки ОСОБА_1 як мати « ОСОБА_3 », у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №088543 від 25.04.1997 як « ОСОБА_3 », а у Свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 від 27.08.2005 як « ОСОБА_2 », та була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 1,34 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості із земель СВСГ ім.Лева Галицького на території села Лаврів Самбірського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , дівоче прізвище « ОСОБА_4 ». Батьками були: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Дівоче прізвище мами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 05 травня 1979 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_7 і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ». ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 77 років помер її батько ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 85 років померла її мама ОСОБА_2 .

Спадкове майно, на яке відкрилася спадщина, становить, в тому числі, земельна частка (пай) розміром 1,34 умовних кадастрових гектарів згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку (пай) серії ЛВ №088543, зареєстрованого за №375 від 25.04.1997, виданого ОСОБА_3 . Позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кузан Олени Василівни про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приватний нотаріус листом від 10 вересня 2025 року за №156/02-14 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку із необхідністю надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) нового зразка, і за захистом свого права спадкоємцю рекомендовано звернутися із відповідним позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування. Крім того, існували розбіжності щодо написання різними державними органами в різних документах імені мами : «Йосифа» і « ОСОБА_9 ». Зокрема, у Свідоцтві про народження позивачки серія НОМЕР_2 від 07.05.1959, її мама записана як « ОСОБА_3 », у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №088543 від 25.04.1997 як « ОСОБА_3 », а у Свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 від 27.08.2005 як « ОСОБА_2 ». Розбіжності в записах виникли внаслідок документальної фіксації варіантів особового імені: офіційного «Йосипа» та розмовного регіонального «Осипа». Підтвердження факту, що має юридичне значення також необхідне для належного оформлення спадкових прав позивачки після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І.

Ухвалою судді від 17.09.2023 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, представник надала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила справу розглянути за її відсутністю та відсутністю позивача, позов підтримала.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій останній просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , дівоче прізвище « ОСОБА_4 ». ЇЇ батьками були: ОСОБА_5 батько, та ОСОБА_3 мати, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07 травня 1959 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №17 (а.с.16).

Дівоче прізвище мами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 13 грудня 1974 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №1 (а.с.19).

05 травня 1979 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_7 і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 05 травня 1979 року, який зареєстровано Великолінинською сільською радою Старосамбірського райвідділу ЗАГС, про що зроблено відповідний актовий запис за №4 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 77 років помер батько позивачки ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 03 грудня 1997 року, яке видане Великолінинською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №20 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 85 років померла мама позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Великолінинською сільською радою Старосамбірського району Львівської області 27 серпня 2005 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №19 (а.с.20).

Відповідно до Довідки від 09 вересня 2025 року №604, яка видана Великолінинським старостинським округом виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, про те, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дійсно була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , і з нею була зареєстрована дочка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №088543, на підставі розпорядження Старосамбірської районної державної адміністрації від 10.02.1997, сертифікат зареєстровано за №375 від 25.04.1997, ОСОБА_3 належало право власності на земельну частку (пай) розміром 1,34 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості із земель СВСГ ім. Лева Галицького на території села Лаврів Самбірського району Львівської області (а.с.22).

Це також підтверджується Довідкою виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області від 10 вересня 2025 року за №113, про наявність та розмір земельної частки (паю) на право на земельну частку (пай). Розмір земельної частки (паю) 1,34 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки (паю) становить: 1089,00 грн. (одна тисяча вісімдесят дев`ять грн. 00 коп.) (а.с.23).

Позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кузан О.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приватний нотаріус листом від 10 вересня 2025 року за №156/02-14 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв`язку із необхідністю надати правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) нового зразка, і за захистом свого права спадкоємцю рекомендовано звернутися із відповідним позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування (а.с.25).

Спадкова справа №101/2025, номер у спадковому реєстрі: 74571847, спадкодавець ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведена за заявою позивача, інших заяв можливих спадкоємців про прийняття спадщини не містить, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 82485132 від 10.09.2025 (а.с.24).

Таким чином, через відсутність належних правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 належне останній право на земель, перейшло за загальними правилами спадкування до ОСОБА_1 (позивачки у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Щодо вимоги про встановлення юридичного факту суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

У свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 07.05.1959, мама позивачки записана як « ОСОБА_3 », у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №088543 від 25.04.1997 як « ОСОБА_3 », а у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 27.08.2005 як « ОСОБА_2 ».

Згідно Довідки №618 від 15.09.2025, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Великолінинським старостинським округом виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, відомо про те, що « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до дня смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , і « ОСОБА_3 », - одна і та сама особа, яка записана: - у Свідоцтві про народження дочки ОСОБА_1 як мати « ОСОБА_3 », у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №088543 від 25.04.1997 як « ОСОБА_3 », а у Свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 від 27.08.2005 як « ОСОБА_2 », - та була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).

Те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 була мамою заявниці підтверджується її Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 07.05.1959, а також іншими документами, зокрема, Довідкою Великолінинського старостинського округу виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №604 від 09.09.2025 (довідка по формі спадкування), листами приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Кузан О.В., Довідкою Великолінинського старостинського округу від 15.09.2025 №618, та іншими документами.

Помилка, допущена у сертифікаті на право на земельну частку (пай), позбавляє заявника можливості належним чином підтвердити право власності та оформити спадщину, що є підставою для встановлення факту, що має юридичне значення.

Суд вважає, що заявником надано достатньо доказів того,що « ОСОБА_2 » і « ОСОБА_3 », - одна і та сама особа, яка записана: - у Свідоцтві про народження дочки ОСОБА_1 як мати « ОСОБА_3 », у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №088543 від 25.04.1997 як « ОСОБА_3 », а у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 27.08.2005 як « ОСОБА_2 », - та була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до дня смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 , і « ОСОБА_3 », - одна і та сама особа, яка записана: - у Свідоцтві про народження дочки ОСОБА_1 як мати « ОСОБА_3 », у Сертифікаті на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №088543 від 25.04.1997 як « ОСОБА_3 », а у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 27.08.2005 як « ОСОБА_2 »,- та була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованою за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1,34 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості із земель СВСГ ім.Лева Галицького на території села Лаврів Самбірського району Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №088543, зареєстрованого за №375 від 25.04.1997, виданого на ім`я ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , і до дня смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 04.11.2025.

Суддя М.І. Клімченко