Справа №487/5292/25 Пров. №2/478/475/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2025 року смт.Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області,
головуючого судді Томашевського О.О.,
секретаря судових засідань Луговської А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
У липні 2025 року Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області, в особі свого представника Гуріної Я.В. звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 року у справі № 490/3802/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. Як було встановлено судом, 07.03.2025 року близько 20 год 00 хв. ОСОБА_1 маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за відсутності дозволу на вилов водних біоресурсів, знаходячись в акваторії річки Інгул поблизу Аляудського мосту Центрального району м. Миколаєва, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони відтворення навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою забороненого знаряддя лову сітки типу «павук» у кількості 1 одиниці з параметрами: 1,7 м * 1,7 м; вічко 32 мм, здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: 42 особини «карась сріблястий»; 13 особин «тарань»; 9 особин «плоскирка»; 1 особину «судак звичайний», завдавши своїми незаконними діями істотну шкоду та збитки рибному господарству України в розмірі 104 397,00 грн.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.08.2025 року цивільну справу передано до розгляду за підсудністю Казанківському районному суду Миколаївської області.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.09.2025 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.10.2025 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання сторони не прибули. Про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.
Згідно поданої заяви від 17.10.2025 року позивач просив проводити судовий розгляд справи без участі свого представника та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибув втретє, причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань щодо відкладення судового засідання суду не подавав.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та/або їх представників.
За змістом ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності всієї сукупності наведених вище умов, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 року у справі № 490/3802/25 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у виді апробаційного нагляду строком на 1 рік. Як було встановлено судом, 07.03.2025 року близько 20 год 00 хв. ОСОБА_1 маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за відсутності дозволу на вилов водних біоресурсів, знаходячись в акваторії річки Інгул поблизу Аляудського мосту Центрального району м. Миколаєва, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони відтворення навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою забороненого знаряддя лову сітки типу «павук» у кількості 1 одиниці з параметрами: 1,7 м * 1,7 м; вічко 32 мм, здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: 42 особини «карась сріблястий»; 13 особин «тарань»; 9 особин «плоскирка»; 1 особину «судак звичайний», завдавши своїми незаконними діями істотну шкоду та збитки рибному господарству України в розмірі 104 397,00 грн.

В підтвердження зазначеного вище та встановленого вироком суду, позивачем додатково надано протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2025 року, серії 000364 складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, опис об`єктів лову (добування), вилучених у порушника ОСОБА_1 від 08.03.2025 року, опис оцінку знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, вилучених у порушника ОСОБА_1 від 08.03.2025 року та акт прийому передачі незаконно виловлених (добутих) водних біоресурсів від 08.03.2025 року № 08, згідно яких вбачається, що близько 00 год 05 хв. 08.03.2025 року ОСОБА_1 здійснював лов водних біоресурсів за допомогою забороненого засобу лову, типу «Павук». При проведенні огляду було виявлено у ОСОБА_1 водні біоресурси, а саме: 42 особини «карась сріблястий»; 13 особин «тарань»; 18-21 особин «плоскирка»; 1 особину «судак звичайний».

За результатами встановленого та виявленого, у ОСОБА_1 було вилучено знаряддя лову, типу «Павук», розміром 1,7 * 1,7, а=32 мм виготовленого із сіткового полотна та металевих дуг. Незаконно виловлені водні біоресурси були передані головному державному інспектору ОСОБА_2 .

З наданого суду розрахунку заподіяної шкоди рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства від 11.03.2025 року вбачається, що загальна сума нанесеної ОСОБА_1 матеріальної шкоди заподіяної рибним запасам України, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, становить 104 397,00 грн.

З огляду на оцінку заподіяної шкоди рибним запасам, внаслідок порушення природоохоронного законодавства від 11.03.2025 року ОСОБА_1 була заподіяна істотна шкода та його дії неминуче вплинуть на якість відтворення популяції зазначених видів водних біоресурсів в річці Інгул.

Встановивши наведені обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною 6 цієї ж статті ЦПК України зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність ) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 66 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За приписами ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способами захисту цивільних прав та інтересів судом.

За результатами судового розгляду справи, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт заподіяння відповідачем шкоди, що чітко встановлено з вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.05.2025 року у справі № 490/3802/25, а також доданими матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. За загальним правилом, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Таким чином, позовні вимоги позивача суд вважає доведеними в повному обсязі та підтвердженими сукупністю належних та допустимих доказів у справі, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, а тому з огляду на ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає, що судовий збір в розмірі 3028,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного вище, керуючись сь. ст. 1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 12,13,76-81,89,141,211,263-265, 279,280-285,289,352,354,355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Управління державного агенства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави, заподіяну ним майнову шкоду рибним запасам України внаслідок вчинення кримінального правопорушення в сумі 104 397,00 грн до бюджету за реквізитами: Миколаїв.ГУК/Централ.р-н/24062100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37992030 Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA0014483, код класифікації доходів бюджету 24062100.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави, судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 12.11.2025 року.

Суддя