Номер провадження 2/404/2988/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Фортечний районний суд міста Кроп ивницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, і до закінчення повнолітнім сином навчання, але не більше як до досягнення повнолітнім сином 23 років. В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач та відповідач мають спільного сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Кропивницький інженерний фаховий коледж Центральноукраїнського національного технічного університету» І-го рівня акредитації, денного відділення, на державній формі навчання, на ІІІ курсі групи К22/1. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. Зазначає, що належної матеріальної допомоги на утримання сина відповідач добровільно не надає. Проте, син потребує додаткової матеріальної допомоги, на оплату навчання, на канцелярське приладдя, довідники, посібники, одяг та інше. А відтак, звернулась до суду з відповідним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 27).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2025 року позивачем подано заяву (вх. № 18680 від 08.05.2025 року), якою недоліки вказані в ухвалі судді від 26.02.2025 року, усунуто (а.с. 33-53).

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 29 травня 2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.54).

Представником відповідача ОСОБА_2 , адвокатом Лапіною І.В. подано до суду клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву разом із відзивом (вх. № 29653 від 22.07.2025 року), в якому просив задовольнити позов частково у розмірі 1/8 частки від доходів відповідача. Вказала, що жодних доказів на підтвердження вартості витрат, пов`язаних з навчанням сина (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, конкретної вартості послуг доступу до мережі Інтернет) позивачка не надала. На теперішній час відповідач є єдиною особою, яка матеріально забезпечує свою сім`ю, до якої входять: дружина ОСОБА_4 та її син від першого шлюбу ОСОБА_5 , 2006 року народження. Дружина відповідача через повномасштабне вторгнення рф в Україну втратила постійний дохід і на теперішній час безробітна, що вбачається із виписки Пенсійного фонду України від 03.03.2025 року. ОСОБА_5 з 2021 року навчається у Кропивницькому аграрному фаховому коледжі закладу фахової перед вищої освіти, не працює. Крім того, ОСОБА_2 працює в департаменті поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють», який знаходиться в місті Києві і в зв`язку із здійсненням службових обов`язків повинен проживати в місті Києві. З огляду на це він щомісяця несе витрати на оплату оренди за квартиру, яку винаймає в АДРЕСА_1 , за яку сплачує 10000,00 грн. Крім того, відповідач має тяжкі хронічні захворювання: гіпертонічна хвороба І ст. хронічний гастродуоденіт, недостатність кардіальної розетки, Ерозивний рефлекс-езофагіт, Стеатогепатит, дифузний зоб І ст., Еутиреоз, Грудний остеохондроз І ст., Торакалгія. Довгий час лікувався та проходив курс реабілітації колінного суглоба. Зважаючи на наявність такого роду хвороб, відповідач потребує періодичного проходження обстеження (не менше 2 разів на рік) та постійного вживання лікарських препаратів для підтримки роботи серця та щитоподібної залози, а під час загострення дорого вартісного лікування. В середньому витрати на ліки становлять близько 3000,00 грн щомісяця. Також, неофіційними є постійні витрати сум, переданих на допомогу ЗСУ, однак доказів на їх підтвердження відповідач не може надати. Відповідач погоджується, що витрати сина ОСОБА_3 на продукти харчування, проїзд, одяг та інші додаткові витрати для життя є беззаперечними. Однак при цьому він навчається за рахунок державних коштів, а отже його навчання є безкоштовним. Вважає, що розмір 1/8 частки від середньої заробітної плати в грошовому еквівалентні в середньому буде становити від 7500,00 до 10000,00 грн щомісяця та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів (а.с. 76-90).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 93, 96, 98), причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань та відзиву на позов не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Згідно свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 від 08 листопада 2006 року, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2166 (а.с. 2).

Отже сторони мають спільного повнолітнього сина.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 жовтня 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17.06.2006 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 242 (а.с. 3).

ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні своєї матері, що відповідачем не заперечується.

Згідно довідки № 288 від 14.11.2024 року, ОСОБА_3 дійсно навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Кропивницький інженерний фаховий коледж Центральноукраїнського національного технічного університету» І-го рівня акредитації, денного відділення, на державній формі навчання, на ІІІ курсі групи К22/1. Термін навчання з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року (а.с. 4).

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку (сина), які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою (сином) віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу Аналогічна правова позиція викладена в пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

За приписами статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що оскільки син наразі навчається на денній формі навчання, не може працювати та забезпечувати себе, отже потребує утримання на період навчання, в тому числі, і від батька.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, при визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальне становище платника аліментів, а також те, що обов`язок утримання дитини на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 16 від 04 березня 2025 року ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та разом з ним проживають зареєстровані: дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 79).

Згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Доводи відповідача, зокрема, що останній хворіє, не були відповідачем доведені. Надані направлення в стаціонар від 15 листопада 2018 року (а.с. 84), епікриз-виписка із медичної картки стаціонарного хворого № 11321 Комунального закладу «Поліклінічне об`єднання м. Кіровограда», з якого вбачається, що ОСОБА_2 був госпіталізований з 24.12.18 по 10.01.19 (а.с. 85), магнітно-резонансну томографію від 26.10.2018 року ОСОБА_2 (а.с. 79), виписку № 602 із медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 09.09.20 по 25.09.20 рік (а.с. 87), не є беззаперечним доказом наявності у відповідача хвороби, яка перешкоджає останньому працювати та належним чином утримувати сина.

Натомість, відповідачем надана довідка про доходи № 603 від 21.07.2025 року, відповідно до якої останній працює у Департаменті поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_4 », займає посаду старшого інспектора з особливих доручень, та загальна сума доходу за період з січня 2025 року по червень 2025 року складає 383548,62 грн (а.с. 72), що свідчить про матеріальну спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина.

Водночас, відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_1 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Новагро-Трейд», та її доходи за період з травня 2024 року по жовтень 2024 року складають 79215,00 грн (а.с. 9) і є недостатніми для належного утримання сина.

Інші доводи відповідача про його витрати на проживання, наявність у його дружини дитини від попереднього шлюбу судом не приймаються, так як не є обставинами, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів в розумінні статті 182 Сімейного кодексу України.

Отже, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи те, що відповідач отримує достатній дохід, який дає можливість утримувати, в тому числі, і повнолітнього сина, який продовжує навчання, беручи до уваги вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, буде розумним, достатнім та справедливим рівнем матеріальної допомоги.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у відповідності до вимог частин першої та другої, шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 11, 76-81, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення 27 листопада 2024 року, і до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2026 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засідання було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 04.11.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка