Справа №534/1557/25
Провадження №2/534/580/25
11 листопада 2025 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області
в складі суду: головуючого судді Солохи О.В.
з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «ФК «Ейс» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023 в сумі 23 946 грн, з яких 5 200 грн - просрочене тіло, 18 746 грн - прострочені відсотки, понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.11.2023 між ТОВ «Мінівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено електронний Кредитний договір №243358211, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 5 200 грн, з кінцевим терміном повернення 01.12.2028.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань у ОСОБА_1 виникла заборгованість за договором №243358211 від 01.11.2023 в сумі 23 946 грн.
28.11.2018 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023.
10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №10/1024-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Таліон плюс» в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023.
29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023, яку наразі позивач прохає стягнути з відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 07.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, та витребувано від АТ КБ «Універсал Банк» наступну інформацію: чи емітувалась на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжна картка 4441-11XХ-XXХХ-6952; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_2 , у період з період з 01.11.2023 по 06.11.2023 у сумі 5 200 грн; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_2 та чи находиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_4 , за період з 01.11.2023 по 06.11.2023 у сумі 5 200 грн, надати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) повного номера рахунка маска Картки: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска Картки 4441-11XX-XXXX-6952, витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою маска Картки 4441-11ХХ-ХХХХ-6952.У випадку, якщо картковий рахунок - маска картки НОМЕР_2 не належить Позичальнику надати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска картки НОМЕР_2 .
Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились.
Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надходило.
У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 11.11.2025 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На виконання ухвали Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 07.07.2025 АТ «Універсал Банк» надано витребувані докази.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів
Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків.
01.11.2023 між ТОВ «Манівео швидка допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №243358211.
Відповідно до п. 2.1. Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляду кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка допомога».
Згідно п.2.2-2.7 Договору, сума кредитного ліміту, вказана в п.2.1 Договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5200 грн 01.11.2023 (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. Кредит надається з метою задоволення поточних споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит). Оскільки кредит за цим договором надається з метою покриття поточних потреб позичальника, до моменту отримання ним доходу, позичальник передає кредитодавцю в заставу майнові права на грошові кошти, які будуть знаходитися в майбутньому на будь яких банківських рахунках позичальника в сумі 5 200 грн (предмет застави). Внаслідок чого кредитодавець (як заставодержатель), в разі невиконання позичальником (як заставодавцем та боржником в одній особі) зобов`язань за цим договором, отримує право на задоволення усіх грошових вимог, що є або виникнуть в майбутньому згідно умов цього Договору, за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами Позичальника, якщо інше не встановлено законом . Загальна вартість предмета застави складає 5 200 грн. Оцінка предмета застави не проводиться.
Пунктом 4.1-4.2 Договору визначено, що з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов?язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та строк оплати обов`язково платежу по процентам за користування Кредитом. Протягом обраного строку застосуються спеціальні умови користування кредитом - Дисконтний період. Максимально доступна сума Кредиту, яка доступна Позичальнику і яку Позичальник може отримати шляхом ініціювання другого та наступних Траншів, вказана в п. 2.1. Договору як сума Кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу Позичальника. Позичальник підтверджує, що вказав в Заявці повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні Кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання Кредиту, а також бажаний спосіб отримання Кредиту. Позичальник зобов?язується оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше ніж протягом 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних.
Відповідно до п.5.1 Договору Кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11ХX-ХXXX-6952, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Згідно із п. 6.1.- 6.5 Договору Позичальник в будь-який час, протягом Дисконтного періоду дії Договору, може збільшити суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові Транші, а Договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання. У разі якщо Позичальник бажає отримати черговий Транш, шляхом перерахування суми Кредиту на його рахунок за реквізитами Платіжної картки, іншої ніж зазначена в п. 5.1. Договору, Сторони укладають додаткову угоду до цього Договору, якою додають до тексту Договору реквізити іншої Платіжної картки. Загальна сума Кредиту за Договором складається з загальної суми Траншів отриманих Позичальником протягом строку дії Договору. Кредитодавець в будь-який момент має право зменшити суму доступного Кредитного ліміту Позичальника, у разі якщо в нього є сумніви, що сума наступного Траншу за Договором буде повернена вчасно. Сторони погодили, що факт закінчення Дисконтного періоду блокує можливість отримання Позичальником нових Траншів за Договором.
7.1. Рекомендована (не обов?язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 08.11.2023, а саме протягом 7 (сім) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником.. В обов?язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; дострокового припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7 Договору. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 01.12.2028. Проценти за Договором сплачуються в наступному порядку: протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов?язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору; після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов?язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно. Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми Кредиту, сума до сплати за Договором перераховується. З актуальною сумою до сплати Позичальник має можливість ознайомитись в Особистому кабінеті. Сума Кредиту, процентів за користування Кредитом, неустойки та інших платежів передбачених Договором підлягають безготівковому перерахуванню на поточний рахунок Кредитодавця у строки, встановлені Договором та чинним законодавством України. повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов?язання за Договором у проценти за користування Кредитом; у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума Кредиту та прострочені у другу чергу сплачуються сума Кредиту та нараховані проценти за користування Кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до Договору. нарахованих процентів за фактичні дні користування кредитом (п.7.1-7.6 Договору).
Пунктами 8.1.- 8.2 Договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом. Інших витрат Позичальника, крім процентів за належне користування Кредитом, Договором не передбачено. Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Загальні витрати за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче.
Згідно із п.8.3 Договору, протягом Дисконтного періоду кредитування зобов?язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом визначають наступним чином: За період від дати видачі Кредиту до 08.11.2023 р. (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 306,600 (триста шість цілих шість десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,840 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка); У разі якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 08.11.2023 р. проценти нараховуються за ставкою 766,500 (сімсот шістдесят шість цілих п?ять десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,100 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка).
Відповідно до п. 8.4-8.5 Договору, після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,700 (одна тисяча вісімдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,980 відсотків в день від суми залишку Кредиту, що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним. У разі здійснення Починальником двох та більше Пролонгацій, Кредитодавець має право зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах Пролонгації. Про порядок надання додаткових знижок і про їх розмір Позичальник інформується в Особистому кабінеті. Після закінчення Дисконтного періоду жодних знижок на проценту ставку не надається.
Проценти в розмірі визначеному за правилами цього Договору, нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом починаючи з першого дня надання Траншу за Договором та до дня закінчення строку дії цього Договору (п.8.6 Договору).
Пунктом 8.7.Договору визначено, що враховуючи, що на момент укладення Договору не можливо визначити модель поведінки Позичальника щодо отримання додаткових Траншів за Договором в рамках Кредитного ліміту та щодо повернення кредитних коштів по Кредитній лінії, Загальні витрати за кредитом / Орієнтовна загальна вартість кредиту / Реальна річна процентна ставка, розраховані для умовного характеру використання Коштів в рамках Кредитного ліміту, а також всі припущення, використані для обчислення цих значень наведено в Паспорті споживчого кредиту, що є невід?ємним додатком до цього Договору. Сторони погодили, що у зв?язку з наданням Кредиту у формі Кредитної лінії та на підставі п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» графік платежів по Договору не надається.
Відповідно до п.8.8. Договору, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 7 (сім) днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 5505 грн 76 коп. (п?ять тисяч п?ятсот п?ять грн. сімдесят шість коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 305 грн 76 коп. та суму Кредиту у розмірі 5200 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 1867,290 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 105,88 % від суми першого Траншу.
Згідно із п.8.9.Договору, викладені в п. 8.8 Договору значення можуть змінюватись в сторону зменшення за умови дострокового повного чи часткового погашення Кредиту, або у сторону збільшення за умови отримання додаткових Траншів за Договором, оформлення Пролонгацій за Договором та у разі користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду.
Продовження строку Дисконтного періоду та настання відкладальних нарахування процентів за ставкою, що застосовується без продовження Дисконтного періоду, не є зміною істотних умов цього Договору та не потребує змін цього Договору та укладення додаткових угод до нього. Усі істотні умови Договору, в тому числі строк дії Договору, розмір процентних ставок та порядок їх застосування, погоджені Сторонами під час укладення цього Договору. Збільшення розміру Дисконтної, Індивідуальної ставок та розмір процентів, що нараховується після закінчення Дисконтного періоду в односторонньому порядку Кредитодавцем без згоди Позичальника в сторону погіршення для Позичальника не допускається (п.8.10-8.11 Договору).
У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Нормами ч. 3, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону).
Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Суд вказує, що без ідентифікації клієнта, без перевірки правильності введення коду направленого на мобільний телефон клієнта, кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
За змістом положень ст. 652 ЦК України договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Таким чином, договір №243358211 від 01.11.2023 укладено відповідно до положень ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором .
Під час укладення кредитного договору, відповідачем ОСОБА_1 01.11.2023 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором паспорт споживчого кредиту до Договору №243358211 від 01.11.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 погодилася на умови надання кредиту в сумі 5 200 грн, строком кредитування до 1857 днів (дисконтний період 7 днів, з можливістю продовження), спосіб надання кредиту шляхом переказу грошових коштів позичальнику після заповнення заявки на сайтах, процентна ставка: Дисконтна процентна ставка: 3,65% - 766,50%, Індивідуальна процентна ставка: 383,25 - 766,50%, Базова процентна ставка: 766,50%, Після закінчення Дисконтного періоду: 1087,700%; загальні витрати за кредитом 305 грн 76 коп.; орієнтовна загальна вартість кредиту 5 505 грн 76 коп.; реальна річна процентна ставка 1 867, 200% (а.с.27-28).
Відповідно до копії платіжного доручення від 01.11.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 на картку НОМЕР_2 здійснено переказ грошових коштів в сумі 5 200 грн на підставі договору №243358211 (а.с.31).
Як убачається з інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 07.07.2025, банківська картка № НОМЕР_5 емітована на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Згідно наданої виписки про рух коштів за період з 01.11.2023 по 06.11.2023, убачається зарахування грошових коштів на вказану картку 01.11.2023 в сумі 5 200 грн (а.с.111).
Всупереч умовам договору №243358211 від 01.11.2023 відповідач ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань.
Згідно розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» проведеного за період з 01.11.2023 по 12.12.2023, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023 складає 10 774 грн 40 коп., з яких 5 200 грн заборгованість за тілом кредиту, 5 574 грн 40 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, (а.с.43-44).
28.11.2018 між ТОВ «Талліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01 (а.с.49-52), відповідно до умов якого Клієнт зобов?язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п.2.2.Договору, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов?язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов?язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов?язки Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
Згідно із п.2.3 Договору, розмір оплати послуг Фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен реєстр прав вимоги становить 100 грн (ціна продажу) в т.ч. ПДВ 20%, що сплачуються клієнтом протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати складання кожного реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору.
Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку. Всі суми, що наводяться в Реєстрі прав вимог, зазначаються в Національній валюті України - гривні, станом на дату підписання Сторонами такого Реєстру прав вимог. Право вимоги до Боржників підлягає поверненню Клієнту у випадку якщо суму Боргу (частину Боргу, достатню для проведення реструктуризації боргу) було направлено Боржником на користь Клієнта до дня переходу права вимоги від Клієнта до Фактора. Після виявлення Сторонами зазначеного в п. 4.3. Договору випадку, Фактор формує перелік Боржників, Право вимоги до яких підлягає поверненню Клієнту у вигляді Акту повернення прав вимоги за формою передбаченою відповідним Додатком до Договору та передає Клієнту підписаний ним Акт повернення прав вимоги разом з документами, що були передані Клієнтом по даному Боржнику при відступленні Права вимоги Фактору. Протягом 5 (п?яти) робочих днів з моменту отримання Клієнтом Акту повернення прав вимоги та відповідних документів що були передані Клієнтом по даному Боржнику, Клієнт підписує вказаний Акт та направляє примірник Акту Фактору. Протягом 10 (десяти) робочих днів, після підписання Сторонами Акту повернення прав вимоги, Клієнт повертає Фактору суму фінансування, отриману від Фактора відповідно до умов цього Договору за відступлення Права вимоги по відношенню до Боржників, Право вимоги до яких повернуто (повертається) Клієнту, в розмірі, передбаченому у графі «Сума фінансування» відповідного Реєстру прав вимог до даного Договору (п.4.1-4.3 Договору).
Додатковою угодою №26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеною між ТОВ «Талліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони погодили, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прави вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Пунктом 2.2. Додаткової угоди визначено, що сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов`язання Клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту та меншими від загальної суми зобов`язання Боржника. Разом із правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
Відповідно до п.4.1 Додаткової угоди, наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Додатковою угодою №27 від 31.12.2021 до Договору Факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеною між ТОВ «Талліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 включно (а.с.60).
Додатковою угодою №31 від 31.12.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеною між ТОВ «Талліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2023 включно (зворотній бік а.с.60).
Додатковою угодою №32 від 31.12.2023 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладеною між ТОВ «Талліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сторони дійшли згоди продовжити строк дії Договору до 31.12.2024 включно (а.с.61).
Згідно розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023 складає 18 746 грн (а.с.64-66).
10.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Талліон Плюс» укладено договір факторингу №10/1024-01 (а.с.67-70), відповідно до умов якого Клієнт зобов?язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п.2.2.Договору, Сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення Прав вимоги за цим Договором проводиться не з метою забезпечення виконання зобов?язання Клієнта перед Фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржника на виконання вимоги, а Клієнт не відповідатиме перед Фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнту, та меншими від загальної суми зобов?язання Боржника. Разом з Правом вимоги до Фактора переходять всі інші права та обов?язки Клієнта за Кредитним договором. У випадку укладення Сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним Додатком, та не замінює попередній.
Пунктом 4.1-4.2. Договору визначено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Всі суми, що наводяться в реєстрі прав вимог, зазначаються в національній валюті України - гривні, станом на дату підписання сторонами такого реєстру прав вимог.
Як убачається з реєстру прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Талліон Плюс» на виконання укладеного договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 склали даний реєстр про те, що ТОВ «Талліон Плюс» відступив, а ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» прийняв право грошової вимоги до боржників, в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023 в загальній сумі 23 946 грн (а.с.72-74).
29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 1.2 -1.6 Договору факторингу визначено, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком N?2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору. Клієнт зобов?язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за Договором позики Фактору, повідомити Боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Клієнт гарантує та відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, Право за якими відступається Факторові за цим Договором. Права вимоги вважаються прийнятими Фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним Акта прийому-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2). Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступити Право вимоги на користь третіх осіб.
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняв реєстр боржників в кількості 7 277, після чого, з урахуванням п.1.2 Договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 258 598 755 грн 46 коп. Реєстр боржників передано в повному обсязі відповідно до умов Договору факторингу №29/05/25-Е (а.с.81).
Як убачається з реєстру боржників до Договору факторингу №29/05/25-Е від 29.05.2025, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» прийняло право грошової вимоги до боржників належних ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023 в загальній сумі 23 946 грн (а.с.82-84).
Всупереч умовам кредитного Договору відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, ОСОБА_1 не здійснила погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «Ейс», ні попереднього кредитора.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, підписана відповідачем анкета-заява про приєднання разом із умовами та правилами банку складають укладений між сторонами у справі договір про надання кредиту у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За нормами ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України унормовано, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно із ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно із ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №243358211 від 01.11.2023, що складає 23 946 грн грн, з яких 5 200 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 18 746 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як убачається з договору про надання правової допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025, між ТОВ «ФК «Ейс» в особі директора Полякова О.В. та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого Тараненка А.І. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.88-90).
Згідно акту прийому - передачі наданих послуг від 05.06.2025, між ТОВ «ФК «Ейс» в особі директора Полякова О.В. та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» в особі керуючого Тараненка А.І. уклали цей акт про те, що адвокатське бюро надало, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви - 5 000 грн, вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_1 - 1 000 грн, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором - 500 грн. Загальна сума наданих послуг 7000 грн (а.с.92).
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Цивільно-процесуальне законодавство встановлює критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
ЄСПЛ наголошує на необхідності об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність).
Водночас не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінюючи їх необхідність. Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Під час визначення суми відшкодування суд має керуватись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №911/3312/21);
- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій-п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 №922/1964/21).
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23.
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Надаючи оцінку витратам на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд приходить до висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді у сумі 7 000 грн не є співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Оцінюючи співмірність визначеного судом розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд, перш за все, виходить з того, що спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним.
Заявлені представником позивача витрати в частині вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_1 в сумі 1 000 грн, як окрема послуга, не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.
На підставі викладеного та враховуючи принципи розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Ейс» належить 6 000 грн понесених витрат, які визначені з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, складності справи.
Крім того, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором №243358211 від 01.11.2023 в сумі 23 946 (двадцять три тисячі дев`ятсот сорок шість) грн, з яких 5 200 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 18 746 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп. та витрати на правову допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч) грн.
В іншій частині витрат на правову допомогу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», , адреса: 02175, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005;

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В.Солоха