Справа № 732/1635/25
Провадження 2-о/732/96/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

13 листопада 2025 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Бойко А. О.,

у присутності секретаря судового засідання - Пінчук С. М.,

за участю заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши увідкритому судовомузасіданні взалі судув м.Городня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

заінтересовані особи: 1. Городнянська міська рада Чернігівської області, 2. Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А., 3.Городнянський ВДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить установити факт, що вона є рідною дочкою ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лемешівка Чернігівського району Чернігівської області.

Заява мотивована тим, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області. Батьки заявниці: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на дату народження заявниці у шлюбі не перебували. Батьки заявниці проживали разом без реєстрації шлюбу з 1956 року за адресою: АДРЕСА_1 , а одружилися 16 січня 1982 року. Будинок, в якому проживали батьки заявниці, належав матері її батька (рідній бабі заявниці) ОСОБА_4 . У цьому будинку у 1957 році народився старший брат заявниці ОСОБА_5 , оскільки батьки на момент народження не перебували у шлюбі, то у свідоцтві про народження брата заявниці у графі «батько» проставлений прочерк. Наразі останній проживає за межами України. Також у цьому будинку народилася заявниця дошлюбне прізвище ОСОБА_6 , у свідоцтві про народження якої у графі «батько» проставлений прочерк. 24 січня 1981 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 . На момент одруження заявниця проживала разом з батьками в їхньому будинку. Після одруження заявниця переїхала проживати до батьків свого чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_3 мати заявниці ОСОБА_8 померла, на момент смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з матір`ю проживав і батько заявниці. Батько заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниця до самої смерті здійснювала догляд за батьком, займалася його похованням, в неї знаходяться всі оригінали документів померлого батька. За життя батько заявниці склав заповіт на ім`я заявниці і вона прийняла спадщину за заповітом шляхом подання до нотаріуса відповідної заяви. Більше спадщину ніхто не прийняв. Наразі постало питання реєстрації спадкових прав заявниці і для нульового оподаткування спадщини їй необхідно підтвердити факт родинних відносин зі спадкодавцем. У зв`язку з чим змушена звернутися до суду із заявою паро встановлення факту батьківства.

Ухвалою судді від 08 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Заявниця у судовому засіданні вимоги заяви підтримала, наполягала на її задоволенні. Пояснила, оскільки на момент її народження батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, то при реєстрації її народження у графі батько було проставлено прочерк, а її зареєстровано за прізвище матері - « ОСОБА_9 ». Батьки зареєстрували шлюбу тільки у 1982 році. У неї є ще старший брат, при народженні якого теж зареєстрували за прізвищем матері та у графі батько проставили прочерк. Зазначила, що після матері вона здійснювала догляд за батьком, займалася його похованням. За життя батько склав заповіт, яким заповів їй все свої майно. Встановлення факту батьківства необхідно заявниці для оформлення спадщини.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

10.10.2025 заінтересована особа нотаріус Неволько В. А. подала заяву про розгляд справи без її участі, проти розгляду справи не заперечує (а. с. 41).

17.10.2025 заінтересована особа нотаріус Неволько В. А. подала до суду копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а. с. 42-53).

Представник заінтересованої особи - Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився.

13.11.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Городнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином, заперечень проти заяви від заінтересованої особи не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 установлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, її батьками зазначені: у графі «батько» проставлений прочерк, у графі «мати» вказана ОСОБА_10 (а. с. 15).

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб 24 січня 1981 року. Прізвища подружжя після укладення шлюбу - « ОСОБА_11 »(а. с. 16).

Аналогічні дані зазначені у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 , яке видане повторно (а. с. 17).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 16 січня 1982 року. Прізвища подружжя після укладення шлюбу - « ОСОБА_12 » (а. с. 18).

ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, її батьками значаться: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а. с. 19).

Згідно із записами в погосподарській книзі по Лемешівській сільській раді у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 1958 рік проживали: ОСОБА_4 (голова домогосподарства), ОСОБА_2 - син, ОСОБА_10 - невістка, ОСОБА_5 - онук та ОСОБА_6 - онука (а. с. 26-28).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік у с. Лемешівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а. с. 29).

За інформацією Лемешівського старостинського округу №9 Городнянської міської ради згідно із записами в погосподарській книзі №5 від 01.01.2028 за №21 ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була постійно зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 (а. с. 24-25).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 установлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 92 років у с. Лемешівка Чернігівського району Чернігівської області (а. с. 21).

Згідно з довідками Лемешівського старостинського округу №9 Городнянської міської ради №03/09-04/143, №03/09-04/144 від 02.10.2025 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був постійно зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 22-23).

З дослідженого заповіту від 06 грудня 2017 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за №15, установлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповів усе належне майно ОСОБА_1 (а. с. 30).

З копії спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , наданої приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А., убачається, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини за заповітом. Інформація про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутня (а. с. 43-53).

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Нормами ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Упостанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам, зокрема, роз`яснено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми Сімейного кодексу України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених Сімейним кодексом України. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені устатті 128 Сімейного кодексу України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених устатті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу України, зокрема частини другої статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи викладене та те, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Так, ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України було визначено, що походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була чинною на момент виникнення спірних відносин, зазначалося, що згідно зі статтею 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 підтвердили факт того, що померлий ОСОБА_2 був рідним батьком заявниці. За життя він визнавав заявницю своєю дочкою, ніколи не виникало заперечень з цього приводу, до заміжжя заявниця жила разом з ним та його дружиною (своєю матір`ю). Відносини між ними були сімейні, родині, тобто такі, які притаманні батькові та дочці.

На оглянутих у судовому засіданні фотознімках зафіксована родина заявниці. Так, серед людей на фотознімках, є чоловік дійсно схожий на ОСОБА_2 . Суд дійшов такого висновку, дослідивши копію військового квитка серії НОМЕР_7 та копії посвідчення ветерана війни серії НОМЕР_8 , виданих на ім`я ОСОБА_2 (а. с. 32).

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Встановлення факту родинних відносин, про який просить заявниця, має юридичне значення, оскільки надає їй право на отримання спадщини.

Суд, надавши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачкою у заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення вимог.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Керуючись статтями12, 13, 76, 81, 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, за участю заінтересованих осіб: 1. Городнянської міської ради Чернігівської області, 2. Приватного нотаріусу Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А., 3. Городнянського ВДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є рідною дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лемешівка Чернігівського району Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено і підписано 14.11.2025.

Інформація про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_9 ).

Заінтересовані особи: 1. Городнянська міська рада Чернігівської області (адреса: вул. Троїцька, 13, м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, 15100, ).

2. Приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Неволько В. А. (адреса: вул. Троїцька, 10, м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, 15100).

3. Городнянський ВДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: вул. Троїцька, 8, м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, 15100, ).

Суддя А. О. Бойко