КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/2111/25 Головуючий у І інстанції Анапріюк С.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Некрасова Олега Васильовича на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» - Грибенов Д.В. звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що 07 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №4676782 за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовах договору, шляхом перерахунку на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити плату (проценти) від суми позики.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідність до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників.

Всупереч умовам кредитного договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав своїх зобов`язань, після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора.

У зв`язку з викладеним ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість а договором позики № 4676782в розмірі 17 750,00грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 12 750,00 грн - сума заборгованості за процентами за відсотками, а також судові витрати.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4676782 від 07 вересня 2023 року у розмірі 6500,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1220,36 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Некрасов О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального правапросить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовнихвимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що договір факторингу згідно з наданими до суду документами встановлено, що договір факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року було укладено між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», однак факт належного переходу прав вимоги Фактора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» -не підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу, значить що судове рішення підлягає скасуванню.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Ясницька Н.О. звернулась до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року залишити без змін.

У відзиві звертає увагу на те, що дія Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року продовжена до 14 червня 2025 року, Договір факторингу №14/06/21 є чинним, а тому перехід прав вимоги за Договором позики відбувся відповідно до діючого Договору факторингу №14/06/21, є правомірним і відповідає чинному законодавству.

Крім того, в матеріалах справи наявні допустимі докази на підтвердження відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та первісними кредиторами, а саме: копія Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, копію Додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року, копія Додаткової угоди № 20 від 27 лютого 2024 року, копія Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №19 за Договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, витяг з Реєстру боржників №19 від 27 лютого 2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, копію платіжної інструкції.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи судом апеляційної інстанції здійснюється без повідомлення учасників справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач довів наявність у нього права вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, умови якого про розмір та порядок отримання кредиту, нарахування процентів за користування ним, а також умови повернення отриманих у позику коштів, узгоджені сторонами. Суд вважав доведеним факт отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором. Поряд із цим, суд визнав необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по процентам, нарахованим за межами визначеного договором строку кредитування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

З матеріалів справи вбачається, що 07 вересня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 44676782.

Відповідно до п. 2.1-2.2 договору, сума позики становить 5000, 00 грн, строк позики - 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування 29,71 % (фіксована), базова процентна ставка з другого дня користування 2,50 % (фіксована). Дата повернення позики - 07 жовтня 2023 року, знижена процентна ставка в день - 0,01%, процентна ставка за понаднормове користування позикою за день - 2,70%, пеня в день - 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2333,96 %, орієнтовна загальна вартість позики 6500,00 грн.

Згідно з п. 4 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором, проте не більше 90 календарних днів зі спливу первісного строку кредитування позикою, визначеного договором/додатковими угодами.

Відповідно до п. 6 договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Позичальник ознайомився на сайті https://clickcredit/.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг, з правилами програми лояльності, вивчив договір та правила надання грошових коштів у позику.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4676782 від 07 серпня 2023 року за період з 27 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року, станом на 28 лютого 2025 року заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 17 750,00 грн.

14 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до божників, вказаних у реєстрі боржників.

За умовами цього договору до позивача перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, який формується згідно Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього договору.

28 липня 2021 року сторонами вказаного договору факторингу укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21, якою внесли зміни до п.1.3 договору щодо строку повідомлення клієнтом боржників про відступлення права вимоги фактору.

27 лютого 2024 року укладено додаткову угоду № 20 до договору факторингу № 14/06/21 якою внесли визначено загальну суму прав вимоги, що відступають згідно реєстру боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17750,00 грн, з яких 5000,00 грн - сума заборгованості за основним боргом, 12750,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №624024, Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою зареєстрованою в передбаченому Законом порядку.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ст. 512 ЦК України, передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ст. 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4676782, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача.

Згідно з п. 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку Позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 20 погоджена технологія (порядок) укладення договору.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.

На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вказані вище кредитні договори підписані відповідачкою електронним підписом, наявність якого разом з електронними підписами первісних кредиторів підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитних договорів, та про те, що позичальник всі умови договорів цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

З досліджених судом доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем доведено неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду доказів належного переходу прав вимоги до відповідача, апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

14 червня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до божників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до п.п.1.2. Договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

Тобто, сторони погодили, що первісний кредитор має право передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги відповідно до форми, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до п.п.9.5. Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, зміни та доповнення до Договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками стороні, а їх підписи скріплюються печатками Сторін.

Відповідно до Додаткової угоди № 7 від 13 червня 2022 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, сторони домовились викласти пункт 9.1. Договору в наступній редакції:

«9.1. Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками Сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із Сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.»

П. 2 Додаткової угоди передбачено, що ця Додаткова угода до Договору вступає в дію з дати її підписання сторонами і є невід`ємною частиною Договору.

27 лютого 2024 року укладено додаткову угоду № 20 до договору факторингу № 14/06/21 якою внесли визначено загальну суму прав вимоги, що відступають згідно реєстру боржників.

Відповідно до п. 7 Додаткової угоди у випадку, не передбачених цією Додатковою угодою, сторони керуються положеннями Договору.

П. 8 Додаткової угоди передбачено, що дана угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та є невід`ємною частиною Договору. Положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстру боржників №17 від 27 лютого 2024 року, №18 від 27 лютого 2024 року, №19 від 27 лютого 2024 року і не змінюють порядок оплати інших реєстрів.

Відповідно до витягу з реєстру боржників № 19 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача.

Таким чином, дія Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року продовжена до 14 червня 2025 року, Договір факторингу №14/06/21 є чинним, а тому перехід прав вимоги за Договором позики відбувся відповідно до діючого Договору факторингу №14/06/21, є правомірним і відповідає чинному законодавству.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності права вимоги у позивача до відповідача зі звернення з позовом про стягнення заборгованості за договором позики № 4676782 від 07 вересня 2023 року.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність права вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції надана вірна оцінка доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним повно і об`єктивно з`ясовані дійсні обставини справи, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надана належна правова оцінка. Оскаржуване рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що понесені сторонами витрати на цій стадії розгляду справи компенсації не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Некрасова Олега Васильовича залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської областівід 28 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар