Справа № 358/1393/25 Провадження № 2/358/826/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської міської ради Обухівського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк в два місяці після набрання цього рішення суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_2 . За життя вона склала заповіт на ім`я племінниці ОСОБА_3 , про що йому було відомо. Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори з метою подачі заяви для прийняття спадщини, проте у подальшому відмовилася від прийняття спадщини, про що нікого не повідомила.

Дізнавшись про відмову ОСОБА_3 від прийняття спадщини у липні 2025 року, він звернувся до нотаріуса як спадкоємець за законом після смерті сестри ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку із пропущенням встановленого законом строку для прийняття спадщини. Проте він вважає що строк для прийняття спадщини пропустив із поважних причин, адже не знав про те, що ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, тому просить у судовому порядку визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Миронівська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, але подала до суду заяву, в якій просять розглянути справу без участі представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити за результатами підготовчого провадження, у відсутності сторін, без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 року в с. Іванівка Обухівського району Київської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданим 25 листопада 2024 року відділом (центром) надання адміністративних послуг Миронівської міської ради Обухівського району Київської області, за актовим записом №383 (А.С.9).

Той факт, що померла доводилася позивачу сестрою підтверджується: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , виданим 27 серпня 1956 року Іванівським сільським ЗАГС Богуславського району Київської області, із якого вбачається, що батьками позивача були ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_6 (мати) (а.с.8) та витягом з погосподарської книги, з якої вбачається, що головою господарства була ОСОБА_6 , членами сім`ї: ОСОБА_5 чоловік, ОСОБА_7 дочка, ОСОБА_8 син, ОСОБА_9 дочка, ОСОБА_10 дочка, ОСОБА_11 син, ОСОБА_1 син (а.с.14-16).

Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Борисовою С.О. 9 липня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 після смерті сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.10).

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року №283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом на даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі №6-1320 цс 17 від 23.08.2017 року.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220,1223,1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Положеннями ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, встановлені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорювані права позивача щодо здійснення права на спадкування відповідно до ст.1272 ЦК України шляхом встановлення судом додаткового строку для прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив встановлений законодавством строк прийняття спадщини, причини пропуску суд вважає поважними, адже позивач не був обізнаний про факт відмови ОСОБА_3 від прийняття спадщини.

Зважаючи на поважність причин, на які вказує позивач, відсутність заперечень відповідача, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1266, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк в два місяці після набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори чи приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов