Справа № 461/2298/25 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/811/2250/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент - Банк» на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент - Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк».

28 вересня 2021 року відповідач уклав з Банком кредитний договір ABH0CT97 про надання кредиту у розмірі 20 000,00 грн. строком на 39 місяців (тобто до 27 грудня 2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00 % щорічно. Кредитний договір складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту.

Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. У відповідності до п.п.3-5 Кредитного договору (Заяви клієнта, далі кредитний договір), ліміт цього Договору 20 000,00 грн. на поповнення обігових коштів зі строком повернення до 27 грудня 2024 року, терміном на 39 місяців. Згідно до п.6 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує проценти у розмірі 75,00 річних. Відповідно до п.7 Позичальник сплачує Банку комісію в розмірі 0,00 грн.

Станом на 24 березня 2025 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором становить 47 779,68 грн. та складається з 19 412,05 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та 23 367,63 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами.

Просили стягнути з ОСОБА_1 в їх користь заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ97 від 28 вересня 2021 року, яка станом на 24 березня 2025 року становить 42 779,68 грн. та складається з 19 412,05 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23 367,63 грн. загальний залишок заборгованості за процентами, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 29 травня 2025 року позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , - заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ97 від 28 вересня 2021 року станом на 24 березня 2025 року у розмірі 19 412 (дев`ятнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 090 (одна тисяча дев`яносто) грн. 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство «Акцент - Банк».

В апеляційній скарзі покликається на те, що кредитний договір підписано боржником за допомогою електронного підпису. Свою згоду на використання електронного підпису відповідач надав у Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку.

Наголошує на тому, що Анкета-Заява про приєднання до УтП підтверджує звернення клієнта до банку щодо банківських послуг та належне проходження ідентифікації та верифікації. Заява на погодження удосконаленого електронного підпису підтверджує погодження між сторонами використання УЕП.

Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» - підтверджує роз`яснення умов кредиту у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування».

Звертає увагу, що заява про надання послуги «Швидка готівка» це і є кредитний договір, а таблиця обчислення загальної вартості кредиту додаток до кредитного договору. Меморіальний ордер підтверджує факт видачі кредиту, а банківська виписка підтверджує факт погашення (чи відсутності такового) кредиту.

Просить скасувати заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 травня 2025 року в частині відмовлених позовних вимог, та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 28 вересня 2021 року між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір, що підтверджується анкетою заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-БАНКУ. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в А-БАНКУ та згоду, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», які розміщені за посиланням: www. a-bank.com.ua, становлять Договір про надання банківських послуг (далі Договір).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19 412,05 грн.

Щодо стягнення заборгованості по відсотках у сумі 23 367,63 грн., суд першої інстанції дійшов висновку, що обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення процентів, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28 вересня 2021 року, позивач посилається на Умови та Правила надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту.

Проте, на переконання суду першої інстанції, матеріали справи не містять підтвердження того, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані АТ «Акцент-Банк» до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Окрім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що долучений до матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, а передбачені у вказаному Паспорті споживчого кредиту процентні ставки не містять інформації, що вони стосуються саме кредитного договору, укладеного з відповідачем 28 вересня 2021 року, а тому такий паспорт споживчого кредиту, на переконання суду, не можна вважати складовою частиною кредитного договору.

Таким чином, районний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за процентами в розмірі 23 367,63 грн. за кредитним договором № АВН0СТ97 від 28 вересня 2021 року.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може повністю погодитися, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-банк», в якій зазначено, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, становить укладений між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг ( а.с. 5).

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підписана працівником банку та ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі.

28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» із заявою про надання послуг «Швидка готівка» № АВН0СТ97 від 28 вересня 2021 року (а.с. 8-9). Того ж дня, відповідачем було погоджено та підписано Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка» (а.с. 6-7).

Всі основні умови кредитування доведені до відповідача, про що свідчить його електронний цифровий підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка».

На підставі вказаної заяви відповідачу було надано безготівковий кредит у розмірі 20 000 грн. з перерахуванням коштів на платіжну картку зі сплатою процентів у розмірі 75,00 % річних, тип процентної ставки фіксована, строком на 36 місяців, з 28 вересня 2021 року по 28 вересня 2024 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета - Заява про приєднання разом з Умовами та правилами надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які викладені на банківському сайті https://а-bank/com.ua/terms, становлять Договір про надання банківських послуг.

Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що Заява про надання послуг «Швидка готівка» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується електронним підписом відповідача у заяві.

ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти щомісячними платежами у розмірі 1422 грн. 20 коп.

У випадку порушення зобов`язань з погашення заборгованості відповідач зобов`язувався сплатити банку пеню у розмірі 0,07% (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн., відповідно до умов договору, що підтверджується меморіальним ордером (а.с. 13).

ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, внаслідок чого винила заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № АВН0СТ97 від 28 вересня 2021 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 24 березня 2025 року, що складений представником АТ «А-Банк», у ОСОБА_1 утворилася заборгованість за вказаним договором у загальній сумі 47 779,68 грн., що складається з: 19 412,05 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 23 367,63 грн. загальний залишок заборгованість за процентами (а.с. 11-12).

Вищевказаний розрахунок заборгованості відповідач не оспорював, власного контрозрахунку не навів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із положень статті 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Із положень статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, а у разі прострочення виконання зобов`язання сплатити пеню, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Встановивши, що ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитним договором.

Проте, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за договором, судом не враховано, що у зазначений вище спосіб сторонами було погоджено процентну ставку за договором, оскільки підписавши заяву про надання послуги «Швидка готівка», яка є складовою частиною кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, у якому визначено проценти за користування кредитом, та анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору.

За такого колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем погодження між сторонами у належному письмовому вигляді розміру плати за користування кредитними коштами, яка встановлена у формі сплати відсотків.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, є обґрунтованими.

Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення відсотків за кредитним договором від 28 вересня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , слід скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, про задоволення цих позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за відсотками в сумі 23 367,63 грн. грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3633,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29 травня 2025 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент - Банк» заборгованість за процентами за кредитним договором № АВН0СТ97 від 28 вересня 2021 року станом на 24 березня 2025 року у розмірі 23 367,63 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент - Банк» судовий збір в суді першої інстанції у розмірі 2422,40 та судовий збір в суді апеляційної інстанції у розмірі 3633,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.