Справа №: 345/5044/25
Провадження №: 2-др/343/28/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2025 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Тураша В. А.,
секретаря Лукань О.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Лисенко Олени Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі №345/5044/25 про стягнення судових витрат-
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» - Лисенко О.С., 04.11.2025 звернулася в Долинський районний суд з заявою, яка сформована в системі «Електронний суд», про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 345/5044/25 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Долинського районного суду Iвано-Франкiвської областi в справі № 345/5044/25, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 було задоволено.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Між ТОВ «Споживчий центр» та Адвокатським об`єднанням Лекс Верітас 01 квітня 2025 року було укладено Договір про надання правничої допомоги №01/25-СЦ.
Відповідно до п. 1.2 Договору сторони погодили наступний обсяг робіт: виконавець зобов`язується скласти позови до фізичних осіб (боржників) про стягнення боргу та передати замовнику для подачі в суд, а також надати супутні консалтингові послуги з приводу проведення претензійно позовної роботи. При цьому подання позовів відбувається виключно через підсистему «Електронний Суд» замовника. Сторони погодили, що позовні заяви будуть підписані безпосередньо замовником.
П. 3.1 Договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно.
На підтвердження обсягу виконаних робіт Позивач надає звіт про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від «01» квітня 2025 року, квитанцію про оплату послуг адвоката (а.с.47-49).
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Лисенко О.С. ( довіреність №2705/25-07 від 27.05.2025) в судове засідання не з`явилася .
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на виклик не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце його проведення був належним чином повідомлений судом шляхом шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на сайті Долинського районного суду (а.с.59).Також дані РНОКПП відповідача внесені у статкартку в програмі «Д-3», що забезпечує його можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку «Дія».
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши письмові докази, які надані на її обґрунтування, дійшов наступного висновку висновку.
Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч.2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 в справі №345/5044/25 ухвалено:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №09.01.2024-100002616 від 09 січня 2024 року в розмірі 14 665 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок з яких: 7 000,00 грн основний борг; 6 615,00 грн проценти; 1 050,00 грн - комісія.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві ) гривні 40 копійок сплаченого судового збору згідно з квитанції (а.с.35-38).
При цьому, представником позивача в позовній заяві , сформованій в системі «Електронний суд», повідомлено, що докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 8 ст.141 та ч. 1 ст. 246 ЦПК України будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, оскільки за домовленістю сторін, оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом (а.с.12).
Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» було укладено договір про надання правничої допомоги.
За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про
надання послуг, який, в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право подати відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу до заяви про
ухвалення додаткового рішення представником позивача ТОВ «Споживчий центр» надано такі документи:
- договір №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025, відповідно до якого, між позивачем ТОВ «Споживчий центр» та Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» укладено даний договір. Пунктами 3.1,4.1 даного договору визначено, що вартість послуг визначається наступним чином: 6000,00 грн. за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються замовником самостійно. За домовленістю сторін, оплата правової допомоги здійснюється після винесення судом позитивного рішення за позовом (позовами) (а.с. 53);
- звіт про виконану роботу відповідно до договору №01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025, в якому зазначено вид наданих послуг (а.с. 55);
- платіжну інструкцію №СЦ00050670 від 03.11.2025, відповідно до якої, позивачем ТОВ «Споживчий центр» було сплачено Адвокатському об`єднанню «Лекс Верітас» 6 000 грн за надання правничої допомоги (а.с.56).
Оцінюючи надані на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу докази, суд зазначає, що вони є належними та допустимими, відповідають змісту наданих послуг і їх вартості, визначеній у детальному описі виконаних робіт.
Враховуючи наведене, а також те, що відповідач ОСОБА_1 не подавав заперечень щодо розміру витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, а суд не має права за власною ініціативою зменшувати їх розмір без відповідного клопотання заінтересованої сторони, суд доходить висновку, що вартість послуг адвоката є обґрунтованою, а їх загальна сума становить 6 000 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного, керуючись 81, 89, 133, 137, 141, 270 ЦПК України , суд-
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» - Лисенко Олени Сергіївни про ухвалення додаткового рішення у справі №345/5044/25 про стягнення судових витрат задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручена у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду .
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлено в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .
Суддя: