Провадження №2/592/825/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 12 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого-судді - Онайка Р.А., з участю секретаря судового засідання Шапран Н.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Кобзар Світлани Михайлівни про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій,

установив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить:

-визнати незаконною та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4219/02-31 від 15.11.2023.

В обґрунтування позову зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , після якого відкрилась спадщина на нерухоме майно квартиру за адресою АДРЕСА_1 , єдиним власником якої є померлий. Однак державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки нотаріусом було неправильно визначено обставини прийняття спадщини та місце її відкриття після смерті інших співвласників.

Ухвалою суду від 09.01.2025 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19.02.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано копії спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

На виконання ухвали суду від 19.02.2025 до суду 10.03.2025 надійшли копії спадкових справи після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4

23.04.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких підтримав позовну заяву.

Ухвалою суду від 23.04.2025 підготовче провадження закрито, справи призначена для розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.08.1993 квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно документу серії VI-МІО №606202 (а.с.8) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

З копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається що після смерті ОСОБА_4 в іншій країні спадкоємцями ОСОБА_5 (дружиною) та ОСОБА_6 (дочкою) було отримано свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі і свідоцтво про право на будь-яке майно ОСОБА_4 незалежно від його місця знаходження (а.с.53-78)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10) ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_3 22.09.2019 нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошову суму заборгованості ОСОБА_2 (а.с.51)

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.80 зворот) ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт (а.с.13) згідно якого усе майно, що належить йому на час смерті заповідає ОСОБА_1 .

З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , позивач через свого представника звернувся до Сумської міської державної нотаріальної контори, де йому постановою нотаріуса від 15.11.2023 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій (а.с.14)

Позивач не погоджуючись з оспорюваною постановою звернувся до суду захистом своїх прав.

Згідно оспорюваної постанови, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України). У Сумській міській державній нотаріальній конторі заведені: спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 . Згідно з матеріалами цих спадкових справ, відомо, що ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Москва, РФ, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , видане 27 березня 2013 року урядом Москви Управлінням запису актів цивільного стану міста Москви (Управління РАЦС Москви) Тверський відділ РАЦС. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 в місті Суми Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , видане 05 лютого 2018 року Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління міністерства юстиції у Сумській області.

Після смерті ОСОБА_3 , до Сумської міської державної нотаріальної контори звернувся громадянин ОСОБА_1 , представник по довіреності спадкоємця за законом ОСОБА_2 . Після чого 03.07.2019 року за № 3078/02-14 було надіслано компетентному органу Російської Федерації прохання про надання правової допомоги в отриманні такої інформації: підтвердження факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; чи заводилася спадкова справа і чи видавались свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після гр. ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та чи посвідчувався заповіт від його імені. 07 травня 2020 року за № 8641/04-13 в Сумську міську державну нотаріальну контору було надіслано копію спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , згідно якої спадкоємцями після смерті гр. Російської Федерації ОСОБА_4 с його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 громадянка Російської Федерації, на 1/4 частку спадкового майна; донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 -громадянка Російської Федерації, на 1/4 частку спадкового майна; батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 громадянин України, на 1/4 частку спадкового майна; мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянка України, на 1/4 частку спадкового майна.

Після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_8 ), спадкоємцями за законом є її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 громадянин України, на 1/2 частку спадкового майна та її онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 громадянка Російської Федерації, на 1/2 частку спадкового майна, за правом представлення згідно статті 1266 Цивільного кодексу, батько якої ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до положень ст. 1268 Цивільного кодексу України (на день смерті бабусі неповнолітня особа).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 в місті Суми Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_5 , видане 14 січня 2020 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Після його смерті спадкоємцем за заповітом на все майно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

ОСОБА_9 , що діє по довіреності від імені ОСОБА_1 , були надані документи на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ). ОСОБА_3 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого Управлінням комунальної власності і приватизації Сумського міськвиконкому від 17 серпня 1993 року.

За життя спадкодавців між співвласниками, частки у праві спільної сумісної власності у зазначеній квартирі не визначались.

Відповідно до ст. 368,369 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно до ст. 370 Цивільного кодексу України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ст. 1226 Цивільного кодексу України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Для вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, необхідно визначити частки померлих у вищевказаній квартирі. Так як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 громадянки Російської Федерації і в них відсутні ідентифікаційні коди, то це наразі зробити неможливо. До того ж від них не було подано документів, щодо підтвердження факту родинних відносин з померлими.

Окрім цього, Сумською міською державною нотаріальною конторою, було сформовано 07.11.2023 року за № 0 Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому прізвища спадкодавців зазначено як ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , хоча в свідоцтвах про смерть та в інших правовстановлюючих документах прізвища спадкодавців зазначаються як ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, визначені статтею 49 Закону України «Про нотаріат».

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 185/9284/23 (провадження № 61-10253св24) вказано, що: «згідно вимог чинного законодавства нотаріальні дії вчиняються нотаріусами відповідно до наданих їм повноважень та із дотриманням визначеної законом процедури. […] Можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судова процедура оскарження має на меті забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19) зазначено, що: «обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має бути ефективним, тобто призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду вважає, що закріплене у статті 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб. Втім, нотаріальна дія з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є одномоментною та не має самостійного значення, оскільки завершується виданням свідоцтва. Тому оскарження нотаріальної дії з його видачі не дозволить ефективно захистити та відновити права позивача».

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4219/02-31 від 15.11.2023. Порушення прав спірною постановою приватного нотаріуса позивач обґрунтував, зокрема тим, що спадкоємці після смерті ОСОБА_4 не звернулися у встановленому законом порядку про прийняття спадщини, а відтак вважає що ОСОБА_2 який склав від свого імені заповіт на ім`я позивача був одноособовим власником квартири, яка є спадковим майном.

З матеріалів справив вбачається, що 17.08.1993 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 7).

ОСОБА_4 , громадянин рф, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території рф. Після його смерті відкрилась спадщина, яку прийняли за законом рф його дружина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 , батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 (а.с. 52-78).

Матеріали справи не містять прямої вказівки на підстави прийняття спадщини вказаними особами і чи відповідають законодавству України.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 70 ЗУ «Про міжнародне приватне право» спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, а згідно ч. 2 ст. 71 ЗУ «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Матеріали справи дають підстави вважати, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 . ОСОБА_5 проживала разом з спадкодавцем, а ОСОБА_7 не тільки проживала разом з спадкодавцем, а й була малолітньою особою, тобто як мінімум зазначені особи, за відсутності відомостей про відмову від прийняття спадщини, прийняли спадщину, до якої входила і частина від 1/3 квартири АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 (а.с. 35). ОСОБА_1 , діючи за довіреністю подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини ОСОБА_2 , при цьому зазначив про відсутність інших спадкоємців (а.с. 34 зворот). Незважаючи на цю обставину, на ОСОБА_7 , будучи неповнолітньою, в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України за правом представлення прийняла спадщину, яка б за законом належала її батьку.

Видача нотаріусом Савіну О.Р. 22.08.2019 свідоцтва про право на спадщину (а.с. 51) на грошову суму заборгованості, до отримання відомостей про спадкову справу ОСОБА_4 (не раніше 19.03.2020) жодним чином не спростовує зазначених висновків.

Тобто відповідач дійшов обґрунтованого висновку про неможливість визначення частки померлих у вищевказаній квартирі на підставі наданих документів.

Право на оскарження нотаріальної дії може бути реалізоване у тому випадку, якщо звернення з такою вимогою може призвести до відновлення порушеного права або інтересу безвідносно до дослідження правомірності дій інших осіб.

Скасування постанови про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії, за наявності між позивачем та спадкоємцями ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спору про право на майно та визначення розміру його часток, не дозволить ефективно захистити та відновити права позивача, тому право на оскарження нотаріальної дії не може бути реалізоване позивачем.

Тож, суд зазначає, що саме з зверненням до суду з позовом про визначення часток у праві власності та визнання права власності до спадкоємців ОСОБА_4 позивач може захистити своє право на спадкування всього майна після померлого ОСОБА_2 , доводячи відсутність права власності на майно у інших спадкоємців власників квартири, яка перебувала у спільній сумісній власності.

Керуючись ст. 10, 11, 76 - 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного нотаріуса Кобзар Світлани Михайлівни про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 12.11.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_4 .

Відповідач: державний нотаріус Кобзар Світлана Михайлівна, адреса м.Суми, пр-т Тараса Шевчена, 3.

Суддя Роман. ОНАЙКО