КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

10 листопада 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2025 року, повний текст якого виготовлено 18 серпня 2025 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 30 вересня 2025 року відповідачОСОБА_1 в особи представника - адвоката Буші А.В. через підсистему «Електронний суд» звернувся з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином строк, передбачений статтею 354 ЦПК України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

В апеляційній скарзі та у поданому в подальшому клопотанні порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що адвокат Буша А.В. перебуває на лікарняному у зв`язку з високоінфекційним захворюванням і знаходиться на домашньому лікуванні через заборону контактів з іншими особами, що унеможливлювало подання апеляційної скарги у встановлений строк.

На підтвердження зазначених доводів представник відповідача надав копію виписку про перебування на огляді у сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Печерського району м. Києва від 11 вересня 2025 року.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені обставини не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки вони не є об`єктивно непереборними і такими, що не залежать від волевиявлення відповідача та пов`язані із перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Доказів перебування представника відповідача у стані тимчасової непрацездатності протягом строку на апеляційне оскарження, в тому числі станом на день його спливу, апеляційному суду не надано.

Сам по собі факт звернення 11 вересня 2025 року представника відповідача - адвоката Буші А.В. до сімейного лікаря за медичною допомогою з приводу підвищення температури тіла та головного болю у період перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку без зазначення та наведення відповідного обґрунтування і надання доказів неможливість здійснення процесуальних дій, що зумовлені медичними протипоказаннями.

Крім того, доводи щодо неможливості ОСОБА_1 звернутися з апеляційною скаргою у зв`язку з перебуванням його представника на лікарняному не заслуговують на увагу, оскільки відповідач мав можливість подати апеляційну скаргу особисто або звернутися за професійною правничою допомогою до іншого адвоката в межах строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що справа стосується безпосередньо його прав та інтересів.

У цивільному судочинстві адвокат як представник не наділений самостійними процесуальними правами та не є стороною у справі, а лише здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Договірні відносини відповідача з його адвокатом є суб`єктивними обставинами в оцінці поважності причин пропуску установленого законом процесуального строку і також не свідчить про наявність об`єктивних перешкод у відповідача реалізувати своє право на подання апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 754/7880/22 (провадження № 61-1972св23) вказано, що: «що обставини щодо неможливості вчасно подати апеляційну скаргу стосуються лише представника позивача й пов`язані із станом її здоров`я та народженням дитини, при цьому доказів, які б перешкоджали саме позивачу звернутися до апеляційного суду із апеляційною скаргою у визначені ЦПК України строки, матеріали справи не містять».

Суд апеляційної інстанції наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, чого у даній справі стороною відповідача не доведено.

Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, відповідачу та/або його представнику необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази та вказати на інші обґрунтовані підстави, які підтверджують поважність причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 354, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 серпня 2025 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.А. Голуб