Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1778/25
Провадження № 2/945/1550/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Павленко І.В.,

за участю секретаря судових засідань Сербіної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2025 року ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20599,67 грн та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 02.08.2018 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 251078. Відповідно до індивідуальної частини договору № 251078 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 7000 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 251078 від 02.08.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15740,00 грн, а саме: Сума основного боргу 3500,00 грн. Сума боргу за процентами - 1890,00 грн. Сума боргу за пенею та штрафами 10350,00 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній. 30.01.2019 року укладено додаткову угоду № 11 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 12 від 30.01.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 251078 від 02.08.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). Договір про надання фінансового кредиту № 251078 від 02.08.2018 року укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію». 25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 1097 днів 15 740,00 (сума боргу) + 3 441,78 (інфляційне збільшення) + 1 417,89 (штрафні санкціі) = 20 599,67 грн. ОТЖЕ: Заборгованість відповідача за кредитним договором № 251078 від 02.08.2018 року - 15 740,00 грн. Сума збитків з урахуванням 3% річних 1 417,89 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3 441,78 грн. Разом заборгованість становить - 20 599,67 грн. З огляду на викладене ТОВ «ВІН ФІНАНС» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 599,67 грн, а також судові витрати.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10.09.2025 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Зокрема, при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду було встановлено з відповіді Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 115-02-15-25 від 05 вересня 2025 року, що в реєстрі територіальної громадян містяться дані на ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Згідно з відповіддю № 1757288 від 10 вересня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована з 30.09.2009 року за адресою: АДРЕСА_1 .

16.09.2025 ТОВ «ВІН ФІНАНС» на виконання ухвали суду повідомило, що ідентифікація особи здійснюється, зокрема, за реєстраційним номером облікової картки платника податків (РНОКПП), який було зазначено коректно та вірно. У поданій позовній заяві ТОВ «ВІН ФІНАНС» була допущена технічна описка у частині зазначення суми перерахунку на рахунок Відповідача згідно умов кредитного договору. Замість правильних даних було вказано: 7000 грн, у той час як фактичною та правильною інформацією є: 3500 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.09.2025 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причин не прибуття в судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронних кабінетів як позивача, так і його представника. Водночас представник позивача в п. 5 прохальної частини позову, заявив клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судова повістка про виклик до суду на 12.11.2025 на 10:00 була отримана відповідачем особисто 25.10.2025, про що свідчить її підпис в графі: «Розписка про одержання».

Відповідно до ч. 1, 3, 6, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, дійшов таких висновків.

Одразу слід зафіксувати, що відповідно до наказу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 № 55-к з 25.07.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменоване у товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на підставі рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (протокол від 25.07.2025 № 1706).

Суду надано копію договору з якого вбачається, що 02 серпня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальності «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 251078 про надання фінансового кредиту (далі-Договір).

Розділом 1 Договору встановлено ПРЕДМЕТ ТА СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ.

Так, відповідно до п. 1.1-1.8 Договору № 251078 від 02.08.2018, товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 3500 (три тисячі п?ятсот) грн 00 коп (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 0.01 % (нуль кома нуль один процентів) від суми кредиту за кожний день користування кредитом (3,65 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту.

Сукупна вартість кредиту складає 100,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 3510,50 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування кредитом 0,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 10,50 грн (у грошовому виразі).

Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов?язань за цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів.

Кредит надається шляхом: перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок Клієнта; здійснення грошового переказу на ім?я Клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи.

Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов?язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (у разі наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400,00 (чотириста) гривень, строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах (при цьому укладання додаткового договору не потребується).

Невід?ємною частиною цього Договору є Правила надання фінансових кредитів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті www.creditplus.ua.

Підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватись.

Кредит надається без застави.

Відповідно до п. 2.4. Договору, клієнт зобов?язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування; повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 8 Договору в 3-денний строк з моменту виникнення таких змін; виконувати інші обов?язки, передбачені Договором та чинним законодавством.

В розділі 3 встановлено ПОРЯДОК ПОВЕРНЕННЯ КРЕДИТУ ТА НАРАХУВАННЯ / СПЛАТИ ПРОЦЕНТІВ.

Так, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно Графіка платежів, який є невід?ємною частиною цього Договору.

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок Клієнта) до дня повного погашення заборгованості за Договором (зарахування коштів на поточний банківський рахунок Товариства) включно.

Отримані грошові кошти від Клієнта Товариство направляє для погашення заборгованості за договором у такій черговості: у першу чергу - на погашення нарахованої пені та/або штрафів; у другу чергу - на погашення нарахованих процентів за кредитом; у третю чергу - на повернення суми кредиту.

У разі порушення Клієнтом строків виконання зобов?язань за Договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Клієнт зобов?язаний сплатити Товариству процент за користування кредитом у розмірі 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. При цьому Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору.

У разі продовження строку користування кредитом (пролонгації) та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Клієнт зобов?язаний сплатити Товариству проценти за користування кредитом у розмірі 1.8% (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах продовженого строку надання кредиту. При цьому Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п. 4.4. Договору, у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству пеню в розмірі 3% (три процента) від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 (дев?яносто) днів; на 4 (четвертий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн; на 30 (тридцятий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн; на 90 (дев?яностий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн.

Додатком 1 до договору є Графік розрахунків, яким встановлено, що дата повернення позики та сплати нарахованих процентів: 01.09.2018. Сума позики 3500 грн, сума нарахованих процентів 10,50 грн, разом 3510,50 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (без дати та номеру), прийняття та підтвердження умов Договору, його підписання зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання за зразком, попередньо узгодженим сторонами в укладеному між сторонами Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір зі сторони Позичальника було підписано електронним підписом, що створений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора, який сформовано автоматично на стороні Товариства та направлено Позичальнику на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству (далі - одноразовий ідентифікатор) відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII: сума кредиту (грн) 3500,00, стандартна процентна ставка, в день (%) 1,80%, одноразовий ідентифікатор А472962, фінансовий номер телефона, на який відправлено одноразовий ідентифікатор +22, дата переказу кредитних коштів - 02.08.2018.

В розділі 8 Договору міститься інформація про підписання договору з боку ОСОБА_1 електронним підписом 02.08.2018 13:02:08, але відсутній одноразовий ідентифікатор, про який зазначено в описаній вище довідці.

ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» листом від 22.05.2025 № 5606-ВП надало інформацію ТОВ «АВЕНТУС Україна», що ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 1582 від 02.07.2015) та отримало Ліцензію Національного банка України № 21/1064-рк від 08 червня 2023 року. Між підприємствами укладено угоду на переказ коштів № ВП-200417-1 від 20.04.17. Відповідно до договору ВП-200417-1 від 20.04.17 було здійснено за дорученням ТОВ «Авентус Україна» успішні перекази коштів на картки клієнтів, серед яких під № 182: 02.08.2018 на суму 3500 грн, маска картки НОМЕР_2 , код авторизації 179930, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus-531554.

В матеріалах справи міститься також інформація за укладеним договором за підписом директора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а/с 44-47), відповідно до якого заборгованість відповідача за основним боргом становить 3500,00 грн, проценти за стандартною ставкою 3780 грн, за зниженою ставкою 9,45 грн, штраф 900 грн, пеня 9450 грн, загальна заборгованість 15740 грн. Міститься також інформація про сплату процентів 28.09.2018 у сумі 1890 грн.

При цьому, якщо здійснити розрахунок відсотків, відповідно до умов договору, враховуючи дату укладення 02.08.2018, строк дії договору 30 днів, строк повернення кредиту 01.09.2018, процентна ставка за користування кредитом 1.8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то розмір відсотків за користування кредитом становить 1890 грн, і як вбачається з розрахунку заборгованості ця сума була сплачена 28.09.2018.

Однак, матеріали справи не містять інших документів, з яких можливо встановити оплати по договору та перевірити здійснені позивачем та первісним кредитором нарахування.

12 квітня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (надалі-Фактор) та ТОВ «АВЕНТУС Україна» (надалі-Клієнт) укладено договір факторингу № 1, відповідно до п. 2.1. якого Клієнт зобов?язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов?язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Розмір оплати послуг фактора за надання фінансування Клієнту за цим Договором за кожен Реєстр прав вимоги становить 100,00 (сто) гривен 00 копійок (надалі «ціна продажу»), в т.ч. ПДВ 20%, що сплачуються Клієнтом протягом 5 (п?яти) банківських днів з дати складання кожного Реєстру прав вимог на банківський рахунок Фактора, зазначений у відповідному пункті цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на в день підписання ними відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному Додатку.

«Право вимоги» - означає всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3. Договору).

30 січня 2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «АВЕНТУС Україна» підписано Реєстр прав вимог № 12 де під пунктом 173 вказано таку інформацію: номер кредитного договору 251078, ПІБ боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата кредитного договору 02.08.2018, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту, грн) 3500,00; заборгованість по відсоткам, грн 1890,00; загальна заборгованість (грн) 15390,00.

Отже, в Реєстрі вказано загальний розмір заборгованості 15390 грн, що не відповідає інформації за укладеним договором (а/с 44-47), відповідно до якого загальна заборгованість 15740 грн. Також не вказано з чого складається ця сума, оскільки 3500 грн за тілом кредиту та 1890 грн заборгованості по відсотках (яка була сплачена 28.09.2018), не складають в сумі 15390 грн.

Реєстр підписано сторонами та підписи відповідно скріплені печатками. В пункті 4 Реєстру вказано, що сторони підтверджують, що при підписанні цього Реєстру прав вимог, документи, що підтверджують Право вимоги, а саме Кредитні договори з додатками, передані Фактору в повному обсязі, шляхом направлення електронного листа на електронну пошту Фактора . Даний Реєстр прав вимог набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін, вказаної на його початку, та є невід`ємною частиною Договору.

Позивач надав також додаткову угоду № 11 від 30.01.2019 до договору факторингу № 1 від 12.04.2018, в якій узгоджено викласти п. 3.1.1 Договору в наступній редакції, а саме: «Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному Реєстрі прав вимог окремо, та складає: 22,00% від основної суми заборгованості (тіло кредиту)»; викласти п. 3.1.2 Договору в наступній редакції. а саме: «Фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів. яка вказана у відповідному Реєстрі прав вимог і складає 823568,44 грн і сплачується Фактором шістьма платежами.

Відповідно до довідки ТОВ «АВЕНТУС Україна» від 03.04.2025 № 84/25-АГ, товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» дійсно підтверджує здійснення товариством з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (до зміни назви - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»), розрахунків за відступлені права вимоги до позичальників ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», відступлення яких відбулось на підставі Договору факторингу № 1 від 12.04.2018, з усіма додатковими угодами до нього. Розрахунки проведені в повному обсязі, станом на звітну дату заборгованість відсутня.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості (станом на дату відступлення права вимоги), підготовлений ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», де міститься така інформація: номер кредитного договору 251078, дата укладення кредитного договору 02.08.2018, дата укладення договору факторингу 12.04.2018, дата укладення додаткової угоди до договору факторингу (дата переуступки права вимоги) 30.01.2019, сума боргу за тілом кредиту, грн. 3500,00, сума боргу за відсотками, грн. 1890,00, сума боргу за пенею та штрафами, грн. 10350, сума загальної заборгованості, грн. 15740.

Листом № 4844/25-Е від 22.05.2025 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на платіжні карти клієнтів онлайн кредитів, право вимоги по яким було передано ТОВ «ВІН ФІНАНС», до зміни назви - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» згідно Договору факторингу № 1 від 12.04.2018, повідомило інформацію, де під номером 182 вказано ОСОБА_1 , номер договору 251078, transaction code creditplus-531554, ІПН клієнта НОМЕР_1 .

Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон № 675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675).

Статтею 12 Закону № 675 визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675).

Частина 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Із індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту № 251078 від 02 серпня 2018 року, графіку розрахунку до договору про надання фінансового кредиту № 251078 від 02 серпня 2018 року не вбачається, що такі підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, оскільки не містить даних у вигляді алфавітно-цифрової послідовності.

За відсутності електронного підпису відповідача у кредитному договорі, графіку розрахунків до договору про надання фінансового кредиту, суд позбавлений можливості встановити той факт, що сторони погодили істотні умови договору та дійшли згоди про укладення такого.

Крім того, позивачем та представником позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС» не було надано жодного доказу, жодного документу, який би свідчив про те, що ТОВ «Авентус Україна» здійснило переказ коштів на рахунок відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) у розмірі 3500 грн.

В жодному дослідженому судом документі не зафіксовано номер карти відповідача, навіть часткового, що унеможливлює встановлення факту перерахування коштів саме на рахунок ОСОБА_1 .

Представник позивача зазначив, що кредитні кошти у розмірі 3500 грн були перераховані на рахунок відповідача, що підтверджується довідкою (листом) ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», однак з інформації, вказаної у цій довідці неможливо визначити, що карта НОМЕР_2 належала відповідачу ОСОБА_1 (а/с 34-42).

Лист складений ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не може бути належним доказом перерахування коштів, оскільки не є розрахунковим документом та не підтверджує факт переказу коштів, не містить відмітки про час його прийняття та виконання банком, не містить повного номера картки, даних отримувача, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме відповідача.

Так само не є таким доказом і лист № 4844/25-Е від 22.05.2025 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», оскільки номер карти клієнта не зафіксовано в жодному документі, що міститься в матеріалах справи (а/с 17-21).

У Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту частини першої статті 1050 ЦК України з урахуванням статей 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст. 81 ЦПК України.

Нормами ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім того ч. 2 ст. 13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 755/2284/16-ц, провадження № 61-4685св19.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 року у справі № 760/7792/14-ц.

При цьому суд враховує, що позивач не є банком України, отже на нього дія Положення не розповсюджується, виписки по особовим рахункам клієнтів не формуються.

Однак, як вже зазначалось, відповідно ст. 517 ЦК України, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач та його представник не звертались до суду із заявами/клопотаннями про витребування доказів.

Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Отже, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, заявлені вимоги безпідставні та необґрунтовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач перед судом не довів заявлені до відповідача вимоги, сплачений судовий збір слід покласти на позивача.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом, то відповідачем не заявлено про застосування позовної давності, строк звернення до суду позивачем не пропущено, тому питання щодо строків позовної давності до вимог позивача вирішенню судом не підлягає.

Керуючись ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Сторони в справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», , місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення - 12.11.2025.

Суддя І.В. Павленко