Провадження № 2/643/7842/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.11.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , поданої в особі представника адвоката Тамазликара Леоніда Йосиповича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тамазликара Л.Й. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Салтівського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову до суду та до повноліття старшої дитини. Також просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 15 000,00 гривень.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, доходить висновку, що позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Позивач ОСОБА_1 у пред`явленому позові посилається, що перебуває на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, як убачається зі змісту відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 перебувала на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 до 22.01.2021, з 22.01.2021 за вказаною адресою з реєстраційного обліку знята. Згідно з інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова відомості про зареєстроване місце проживання позивача у вказаному реєстрі відсутні.

Відтак, позивачем зазначено недійсну адресу її зареєстрованого місця проживання.

За правилами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на наведену норму закону, законодавець надає право на отримання аліментів на утримання дитини тому із батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відтак, виходячи з наведених вище норм законодавства, для підтвердження права стягувача за позовною заявою про стягнення аліментів необхідно зазначити докази, якими позивач доводить таку обставину, як і додати до заяви докази на підтвердження проживання дитини саме разом із позивачем.

За правилами до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як убачається зі змісту позовної заяви, серед переліку доданих до неї документів, позивачем зазначено: «песель1.gpg, песель.2gpg. песель3.gpg, чеки за студію танцу.gpg, чеки за танц.gpg, купівля окулярів.gpg».

Водночас вказані файли, завантажені в підсистему «Електронний суд», містять копії документів з їх викладом іноземною мовою без перекладу на українську мову, відтак суд позбавлений можливості встановити зміст поданих документів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У п. 8 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №814 від 20.08.2019, зазначено, що у діловодстві суду можуть використовуватися вхідні документи, викладені іноземною мовою, забезпечені перекладом відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Крім того, згідно зі ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Легалізація документів та/або проставлення апостилю - це процес підтвердження походження документів. Як апостиль, так і легалізація підтверджують справжність підпису особи, що засвідчила документ.

Апостиль ставиться для використання документів в країнах, які підписали Гаазьку конвенцію, яка була прийнята в 1961 році, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів».

Згідно із статтею 1 Гаазької конвенції ця Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Відповідно до статті 4 Конвенції передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок «Apostille" (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)» повинен бути викладений французькою мовою.

Водночас, як убачається з доданих до позовної заяви ОСОБА_1 копій документів з їх викладом іноземною мовою, останні не легалізовані шляхом проставлення апостилю із супроводженням їх нотаріально засвідченим перекладом українською мовою, а відтак до заяви додано документи, не засвідчені у встановленому законом порядку та з яких неможливо встановити їх зміст.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану в особі представника адвоката Тамазликара Леоніда Йосиповича до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без руху.

Установити позивачу строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення даної ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки позовної заяви, вона вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя : Я.Ю. Семенова