КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 753/5791/25

номер провадження №22-ц/824/10652/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Іванової Наталії Сергіївни

на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року /суддя Мицик Ю.С./

у справі за позовом фізична особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно-консультативних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно-консультативних послуг від 06.01.2025 року в сумі 127 500,00 грн та неустойки в сумі 63 750,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно-консультативних послуг направлено за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. /а.с. 43-45/

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача Іванова Н.С. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року та направити справу для подальшого розгляду до Дарницького районного суду м. Києва.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема, суд не врахував положення ч. 8 ст. 28 ЦПК України, яка дозволяє пред`являти позови, що виникають із договорів, за місцем їх виконання, а договір про надання інформаційно-консультативних послуг від 06.01.2025 року виконувався в м. Києві (за адресою нерухомого майна: АДРЕСА_1 ); суд неправильно застосував ч. 1 ст. 532 ЦК України, вважаючи, що місце виконання грошового зобов`язання визначається за місцем проживання відповідача, тоді як місце виконання договору - м. Київ, де надавалися послуги; позовну заяву було направлено на останню відому адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ), і відповідач її отримав, що підтверджується даними Укрпошти від 28.03.2025 року.

Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі наступного.

Судом встановлено, що 24.03.2025 року від адвоката Іванової Н.С., яка діє в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання інформаційно-консультативних послуг від 06.01.2025 року в сумі 127 500,00 грн та неустойки в сумі 63 750,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник ( ОСОБА_3 ) мав намір продати нерухоме майно (квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ), а виконавець ( ОСОБА_1 ) зобов`язався надати інформаційно-консультативні послуги з продажу цього майна.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2025 року справу направлено за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі того, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а через тимчасову окупацію Донецької області підсудність змінено на Кіровський районний суд м. Дніпропетровська відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України № 2710/38-14 від 02.09.2014 та рішення Вищої ради правосуддя № 2584/0/15-24 від 29.08.2024.

Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції вірно керувався статтею 27 ЦПК України, якою передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим місцем її проживання або перебування; статтею 532 ЦК України, відповідно до якої місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі, а за відсутності такої вказівки - за місцем проживання кредитора (для грошового зобов`язання) або боржника (для інших зобов`язань).

Судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що спір стосується стягнення грошового зобов`язання за договором про надання інформаційно-консультативних послуг, який не містить прямої вказівки на місце виконання. Оскільки зобов`язання з оплати послуг не є таким, що має виконуватися лише в певному місці, підсудність визначається за загальним правилом - за місцем реєстрації відповідача (м. Донецьк). З урахуванням тимчасової окупації Донецької області, справу направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування правил підсудності,

відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України, апеляційною інстанцією відхиляються. Так, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або які через їх особливість можна виконувати лише в певному місці, можуть пред`являтися за місцем виконання цих договорів. Згідно з п. 1.1 договору від 06.01.2025 року, інформаційно-консультативні послуги надавалися щодо продажу нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце виконання договору не зазначено. Суд першої інстанції вірно вважав, що спір стосується надання інформаційно-консультативних послуг.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 380, 381, 382 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Іванової Наталії Сергіївни на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Головуючий: Судді: