Справа № 372/3455/20
Провадження 6-147/25
ухвала

Іменем України

07 листопада 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

при секретарі Денисенко Ю.С.,

заявниці Вікуліної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

29.10.2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 372/3455/20 виданого 02.09.2021 Обухівським районним судом Київської області таким, що не підлягає виконанню. Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.02.2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС заборгованість за спожиту теплову енергію (централізоване гаряче опалення), яка станом на 30.05.2020 складає 9628 грн. 12 коп., нарахований індекс інфляції у розмірі 573 грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 313 грн. 48 коп., а всього 10515 грн. 00 коп. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 2102 грн. Зазначає, що немає договірних відносин з ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС, а тому вони не мають підстав вимагати кошти, нараховувати штрафи, відсотки та інші платежі. Крім того, оскільки згідно ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення населення паливом, електроенергією, газом та іншими енергоносіями, то і відшкодування витрат на енергоносії потрібно проводити на рахунки виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в заяві, додатково зазначила, що не має з позивачем договірних відносин, доказів наявності заборгованості позивач не надав, рахунки на які необхідно сплачувати є незаконними.

Представник стягувача будучи належним чином повідомленим на розгляд заяви не з`явився, подали заперечення на заяву та просять відмовити в її задоволення.

Суд, вислухавши заявницю, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.02.2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Центренерго» в особі Трипільської ТЕС заборгованість за спожиту теплову енергію (централізоване гаряче опалення), яка станом на 30.05.2020 складає 9628 грн. 12 коп., нарахований індекс інфляції у розмірі 573 грн. 40 коп., 3% річних у розмірі 313 грн. 48 коп., а всього 10515 грн. 00 коп. та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в сумі 2102 грн.

На підставі вказаного рішення суду, 02.08.2021 Обухівським районним судом було видано виконавчий лист № 372/3455/20, який перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М., що підтверджується копією постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. від 01.11.2024, про відкриття виконавчого провадження № 76444741.

Положеннями ст. 1 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Станом на теперішній час виконавче провадження №76444741. незавершене.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Як вбачається з висновку Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Вказані боржником у заяві обставини не підпадають під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Заочне рішення суду від 17.02.2021, станом на день розгляду даної заяви, є чинним, не скасованим у передбачений цивільним-процесуальним кодексом спосіб, є таким, що набрало законної сили; доказів його повного або часткового виконання суду не надано.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням суду належних і допустимих доказів щодо наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст.76 - 81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимоги про скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження та видалення персональних даних з реєстру боржників, задоволенню не підлягають, оскільки не входить до предмету розгляду заяви в порядку ст. 432 ЦПК України.

Таким чином, виходячи зі змісту заяви, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, дослідивши докази, враховуючи, що заявником не надано належних доказів на підтвердження та обґрунтування своїх доводів щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вимоги заяви залишились недоведеними.

Керуючись ст.ст.149-152, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя О.Б. Тиханський