Провадження № 2/389/854/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Українського В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гой І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Знам`янка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із відповідача витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 10722,19 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді іспитового строку 3 роки. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 внаслідок скоєння ДТП заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній перебував на лікування у військовій частині НОМЕР_1 . Сума понесених військовою частиною витрат на лікування потерпілого становить 10722,19 гривень. У ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження питання про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 від злочину не розглядалося, відповідачем кошти добровільно не відшкодовано, а тому підлягають відшкодуванню в порядку цивільного судочинства.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить його задовольнити.

Відповідач у судове засіданні не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді іспитового строку 3 роки. Судом встановлено, що приблизно о 18 годині 20 хвилин 30 листопада 2023 року в темний час доби сержант ОСОБА_1 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Mitsubishi L200», здійснював рух по проїжджій частині автошляху О-0525 сполученням «м.Покровськ - с. Гришине» зі сторони м. Покровськ у напрямку с. Гришине на території Покровської ОТГ Покровського району, Донецької області та проїжджаючи ділянку дороги на відстані близько 500 м від м. Покровськ, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху для безпечного керування автомобілем, в результаті чого втратив керування ним та виїхав за межі проїзної частини вправо, де скоїв наїзд на дерево. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді автотранспортної відкритої проникаючої черепно-мозкової травми з наявністю саден шкіри та забійної рани м`яких тканин голови, проникаючої в порожнину черепа, крововиливів в м`які тканини голови, відкритих вдавлених фрагментально-уламкових переломів кісток обличчя, кісток склепіння та основи черепа з пошкодженням каменистого сегмента внутрішніх сонних артерій, оболонок і речовини головного мозку, вогнищ забою та розтрощення речовини головного мозку, крововиливів підм`які мозкові оболонки та у шлуночки мозку, клінічна течія якої ускладнилася значною зовнішньою кровотечею з розвитком гострої масивної крововтрати, набряком речовини головного мозку з защемленням стовбуру у великому потиличному отворі, від яких того ж дня загинув на місці ДТП. Пасажир ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому тіла правої ключиці зі зсувом уламків, садна долонної поверхні лівої кисті та передньої поверхні лівого колінного суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які потребують для свого загоєння та лікування терміну понад двадцять один день.

Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_4 та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3 .

Згідно з відомостями медичної карти стаціонарного хворого №2841 та довідки-розрахунку про затрати на лікування ОСОБА_3 , останній перебував на стаціонарному лікуванні у військовому госпіталі військової частини НОМЕР_1 з 03.12.2023 по1 4.12.2023 - 11 ліжко-днів. Витрати на 1 ліжко-день становить 560 гривень, за 11 днів складає 5566 гривень, вартість операції 200 гривень, загальна анестезія 93,38 гривень, вартість аналізів та обстежень 1027,14 гривень, вартість використаних матеріалів у травматологічному відділенні 819,54 гривень, вартість використаних матеріалів в ВАР та ІТ 1103,87 гривень, використано в операційній матеріалу на 1912,27 гривень. Сума понесених закладом витрат на лікування ОСОБА_3 становить 10722,19 гривень.

Цивільний позов про стягнення коштів на лікування потерпілого в межах кримінального провадження не заявлявся.

При цьому ОСОБА_1 кошти на лікування потерпілого ОСОБА_3 в добровільному порядку не відшкодовано.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних бо оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦК держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 1206 ЦК України, особа, що вчинила злочин зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи може бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Пункт 1 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі - Порядок) вказує, що згідно із статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Також п.3 Порядку зазначає, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Пункт 2 Порядку передбачає, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

У фактичні витрати лікарні входять такі видатки:

-заробітна плата працівників;

-нарахування на оплату праці;

-видатки на придбання предметів, матеріалів, обладнання та інвентарю, медикаментів та перев`язувальних матеріалів, продуктів харчування;

-оплата всіх послуг, в тому числі і комунальних;

-інші поточні витрати лікарні.

Кожен місяць фактичні витрати лікарні - різні, кількість ліжко-днів різна, тому і сума вартості за один ліжко-день кожного місяця змінюється.

Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

На час розгляду судом кримінального провадження відносно ОСОБА_1 цивільний позов у порядку ст.128 КПК України прокурором не заявлявся.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 зобов`язаний у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України відшкодувати 10722,19 грн. - витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Відсутність відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я з вини ОСОБА_1 на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 негативно впливають на фінансування витрат на лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення позивача до суду на захист державних інтересів.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Також, суд вважає, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача по справі необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_1 в сумі 10722 гривні 19 коп., які зарахувати в дохід державного бюджету на рахунок: UА 2018311, ДКСУ м. Київ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3028 гривень 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач військова частина НОМЕР_1 місце знаходження м. Хмельницький, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Український