Справа № 308/5783/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Собослоя Г.Г.

суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Овсепян Кристини Адіківни, в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2025 року, ухвалене головуючою суддею Чепка В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и л а:

У квітні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 пор розірвання шлюбу.

Позов мотивувала тим, що 08.08.2009 між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №85, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 13 січня 2010 року.

Зазначала, що від даного шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.08.2015, виданого Самоврядуванням мерії міста Ніредьгаза.

Вказувала, що протягом останніх місяців сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, втраті порозуміння один до одного. Вони стали один для одного чужими, відсутнє спілкування, кожен живе окремим життям, не приймаючи участі у вирішенні справ одне одного. На даний момент між сторонами припинено ведення спільного господарства.

За вказаних обставин ОСОБА_2 просила суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 08.08.2009 року Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області за актовим записом №85.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2025 року позов задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 08.08.2009 виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №85 та видано повторне свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13 січня 2010 року, розірвано.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 211,20 грн судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овсепян К.А., подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У своїх доводах посилається на те, що суд першої інстанції формально розглянув справу та не врахував всіх обставин справи, не встановив дійсних причин звернення позивача з позовом. Вважає, що суд дійшов безпідставного висновку про неможливість збереження сім`ї і відсутність обставин, які б давали підстави для вжиття заходів щодо примирення сторін.

Апелянт бажає зберегти сім`ю та вважає що їм слід надати строк для примирення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Вказує, що не бажає проживати з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Підстав для примирення між сторонами нема, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та вимогам закону.

ОСОБА_4 в судове засідання з`явився та подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки його представник, адвокат Овсепян К.І. зайнята в іншому судовому процесі.

З врахуванням того, що апелянт повторно не з`явився в судове засідання, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Судом встановлено, що 08 серпня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №85, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 13 січня 2010 року.

У сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження № НОМЕР_3 від 10 серпня 2015 року).

Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Подружнє життя між сторонами виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства, у зв`язку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе, шлюб існує лише формально.

ОСОБА_2 заперечувала про надання строку на примирення як в суді першої так і апеляційної інстанції, оскільки вказує, що таке не дасть результату. Також відсутні дії сторін щодо примирення і під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, що дає підстави вважати, що шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, позов підлягає задоволенню.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогами ст. 112 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Доводи відповідача про те, що суд формально розглянув справу та таким не було встановлено істотних обставин за яких спільне життя і збереження шлюбу суперечили б інтересам когось із подружжя, чи їх доньки, є необґрунтованим і зводиться виключно до незгоди з рішенням суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не вказують на те, що судом прийнято рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

З врахування вищенаведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга відповідача без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, і доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.

Керуючись статтями 12, 81, 374, 375, 382-384 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Овсепян Кристина Адіківна, залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: