ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/877/24 Номер провадження 22-ц/814/3308/25Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

13 листопада 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Чумак О.В.,

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Чемерис А.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву головуючого судді Чумак Олени Вікторівни про самовідвід у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління служби безпеки України в Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: слідчий слідчого відділу територіального управління Служби безпеки України в Полтавській області Горбовський Вадим Юрійович, Державна казначейська служба України про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 554/877/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Полтави від 20 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління служби безпеки України в Полтавській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: слідчий слідчого відділу територіального управління Служби безпеки України в Полтавській області Горбовський Вадим Юрійович, Державна казначейська служба України про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду в суді апеляційної інстанції колегією суддів визначено: головуючий суддя: Чумак О.В., судді члени-колегії: Дряниця Ю.В., Пилипчук Л.І.

Розгляд вказаної справи призначено на 13.11.2025 о 13:40.

13.11.2025 головуючим суддею Чумак О.В. заявлено самовідвід у даній справі з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, яка вмотивована тим, що предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, а саме визнати недостовірною інформацію розповсюджену в клопотанні про арешт його майна в рамках кримінального провадження № 0000198, та стягнення моральної шкоди.

При вивченні матеріалів цивільної справи встановлено, що суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г., який доводиться їй близькою особою, приймав участь у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду (головуючий суддя: Корсун О.М., судді Костенко В.Г., Герасименко В.М.) у розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2023 року, якою задоволення клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_1 , у справі № 554/8144/23, номер провадження 11-сс/814/1051/23, в межах кримінального провадження № 0000198. Вказана апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 про арешт майна без змін.

Перевіривши підстави заявленого самовідводу, колегія суддів дійшла такого висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частин першої, другої, дев`ятої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року N 2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішенні по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

Дослідивши заяву головуючого судді Чумак О.В про самовідвід, перевіривши матеріали цивільної справи № 554/877/24, колегія суддів, з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючого судді Чумак О.В. при розгляді вказаної цивільної справи, приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, цивільну справу № 554/877/24 необхідно передати для здійснення повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву головуючого судді Чумак Олени Вікторівни про самовідвід задовольнити.

Цивільну справу № 554/877/24, номер провадження 22-ц/814/3308/25, передати для здійснення повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.В. Чумак

Судді: Ю. В. Дряниця

Л.І. Пилипчук