Справа № 309/4031/25
Провадження № 2-о/309/251/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Довжанин М.М.

з участю секретаря судового засідання Драб Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування вимог зазначила, що проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 біля 6 років. Шлюб вони не реєстрували. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку спільного життя у цивільному шлюбі ОСОБА_2 поводив себе адекватно, був уважним , допомагав по господарству. Однак через деякий час почав вживати алкогольні напої, дебоширити та інколи дозволяв собі вдарити заявницю. Із приводу зазначених обставин ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами про вчинення ОСОБА_2 домашнього насилля стосовно заявниці. Суд неодноразово притягував його до адміністративної відповідальності та накладав адміністративне стягнення у виді штрафів.

Так , 24.11.2023 року постановою Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у справі № 309/5719/23 та призначено штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів громадян.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 тразня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/2482/24, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та призначено штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/2907/24, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 30.07.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/3716/24, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/3682/25, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян

Однак, ОСОБА_2 не зупиняється на цьому, продовжує вживати алкогольні напої та вчиняти по відношенню до неї та сина психологічне насильство, постійно погрожує, телефонує, ображає її нецензурними словами при неповнолітньому синові.

Зазначає, що є особою, яка зазнає домашнього насильства. Посилаючись на зазначене вище просить застосувати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 і встановити обмеження, які зазначила у заяві, терміном на шість місяців.

В судовому засіданні представник що діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 адвокат Мацола А.В. заявлені вимоги підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 . Шлюб вони не реєстрували. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку спільного життя у цивільному шлюбі ОСОБА_2 поводив себе адекватно, був уважним , допомагав по господарству. Однак через деякий час почав вживати алкогольні напої, дебоширити та інколи дозволяв собі вдарити заявницю. Із приводу зазначених обставин ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів із заявами про вчинення ОСОБА_2 домашнього насилля стосовно заявниці. Суд неодноразово притягував його до адміністративної відповідальності та накладав адміністративне стягнення у виді штрафів.

24.11.2023 року постановою Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП у справі № 309/5719/23 та призначено штраф у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів громадян.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/2482/24, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 11 червня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/2907/24, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 30.07.2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/3716/24, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_1 у справі № 309/3682/25, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП , та призначено штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів громадян

Однак, ОСОБА_2 не зупиняється на цьому, продовжує вживати алкогольні напої та вчиняти по відношенню до потерпілої та її неповнолітніх дітей психологічне та фізичне насилля, постійно погрожує, телефонує, ображає нецензурними словами при неповнолітньому синові.

З наведеного слідує , що громадянином ОСОБА_2 систематично на протязі тривалого часу здійснюється психологічне насильство щодо заявниці ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Пунктом 2 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя.

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що вірогідність продовження чи повторного вчинення психологічного насильства з боку заінтересованої особи по відношенню до заявниці, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними.

Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, - заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , заборонити ОСОБА_2 особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею , вести листування, телефонні переговори або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З огляду на викладене, суд приходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом, суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 268, 354, 350-2, 350-3, 350-6, 355 ЦПК України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця : АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього наступні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести телефонні переговори з постраждалою особою - з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Встановити строк дії обмежувального припису шість місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України - Хустське РУП ГУНП в Закарпатській області за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Хустської міської ради Закарпатської області - за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.