Провадження № 2/359/1182/2025
11 листопада 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Бокей А.В.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області заяву позивача ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» про стягнення пайового внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми,-
В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» про стягнення пайового внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
27 жовтня 2025 року по справі ухвалено судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.
31 жовтня 2025 року відпредставника позивача адвоката Іванова І.О. надійшла заява провідшкодування витрат на правову допомогу, якою просив суд стягнути з «Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. 00 коп.
Сторони у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак представник позивача подав до суду заяву, якою розгляд справи просив здійснити у його та позивача відсутність.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно та всебічно дослідивши подані учасниками справи заяви, матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно вимог ст. 89 ЦПК України, приходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.
27 жовтня 2025 року по справі ухвалено судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» про стягнення пайового внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми задоволено частково. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» на користь ОСОБА_1 пайовий внесок у розмірі 287 641 (двісті вісімдесят сім тисяч шістсот сорок одна) гривня 39 (тридцять дев`ять) копійок, інфляційні втрати в розмірі 5177 (п`ять тисяч сто сімдесят сім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок та три проценти річних в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки. Стягнуто з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2929 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки та 50 (п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок витрат, пов`язаних з витребуванням доказів та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
31 жовтня 2025 року до суду відпредставника позивача адвоката Іванова І.О. надійшла заява провідшкодування витрат на правову допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу долучено копію Договору від 20 вересня 2024 року про надання правової допомоги; копію Додаткової угоди № 3 до договору про надання правничої допомоги від 20 вересня 2024 року, копію Акта №2 прийняття-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги від 20 вересня 2024 року.
Чинним ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші окрім судового збору судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За змістом ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правни-чої допомоги.
Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Питання стягнення судових витрат неодноразово було предметом дослідження Верховного Суду, у зв`язку з чим судом була напрацьована численна судова практика.
Зокрема Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2022 року у справі №128/1326/18 зробив наступні висновки, зазначивши:
«У частині 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуван-ням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися».
Тобто у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-п /провадження № 14-382цс191, в якому було звернуто увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч. 5, 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведен-ня їх не співмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постановах від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) та від 26 травня 2020 року справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
В постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 касаційний суд зробив наступні висновки: «Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правничу допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановленні процесуальним законодавством.
Зважаючи на правові висновки Верховного Суду судом враховано що, витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи лише мають бути сплачені.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відносяться й витрати на правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з урахування принципу співмірності, передбаченого у даному випадку ч.4 ст.137 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, за яким слід стягнути з Обслуговую-чого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.
На підставі наведеного та керуючись вимогами ст. 10-12, 76-81, 133, 134, 140, 141, 223, 246, 258- 259, 264, 265, 268,270, 353, 354 ЦПК України, суд -
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» про стягнення пайового внеску з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.
Стягнути із Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «АйДіХолдінг» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті правничої допомоги в розмірі 47 500 (сорок сім тисяч п`ятсот) гривень 00 (нуль) копійок.
Відомості про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , дійсний до 04 листопада 2029 року, орган що видав 8029, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення суду виготовлено 11 листопада 2025 року.

Суддя Яковлєва Л.В.