РІШЕННЯ

іменем України

12 листопада 2025 року селище Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Лобановської С.М.,

за участі секретаря судових засідань Шевченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Близнюки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, треті особи: Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, ОСОБА_4 , в якому, з урахуванням заяв про зміну предмету позову від 08.06.2025 та від 30.07.2025, просить:

- визнати за нею право власності на 2/5 частини будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за неповнолітньою ОСОБА_5 право власності на 1/5 частини будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачкою право власності на 2/20 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за неповнолітньою ОСОБА_5 право власності на 1/20 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачкою право власності на 2/5 частини земельної ділянки площею 8,3241 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Близнюківський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078761 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації №71 від 03 березня 2005 року зареєстрований в Книзі записів за № 68 від 03.11.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0278 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за неповнолітньою ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину земельної ділянки площею 8,3241 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Близнюківський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078761 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації №71 від 03 березня 2005 року зареєстрований в Книзі записів за № 68 від 03.11.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0278 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за позивачкою право власності на 2/5 частини земельної ділянки площею 1,7246 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Близнюківський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 632436 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 70 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 07 від 27.01.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0281 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за неповнолітньою ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину земельної ділянки площею 1,7246 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Близнюківський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 632436 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації №70 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 07 від 27.01.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0281 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що вона з січня 2011 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 . Через два роки сумісного проживання, а саме 22 січня 2013 року, вони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області. Разом з ними проживали: їх син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дитина ОСОБА_7 був усиновлений ОСОБА_3 на підставі рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 07.05.2015.

Вказала, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , належав на праві власності її чоловіку, ОСОБА_6 , на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2003, укладеного між ним та ОСОБА_8 , посвідченого державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Туркою З.М. за № 1720. Після купівлі зазначеного будинку, чоловік був зареєстрований в ньому, пізніше в будинку були зареєстровані вона та діти.

Також вказує, що зазначений будинок був придбаний її чоловіком, коли він знаходився у попередньому шлюбі з ОСОБА_4 , та який в подальшому був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 55 від 10.12.2008. 06 грудня 2008 року ОСОБА_4 оформила нотаріальну заяву, в якій зазначила, що не має ніяких претензій та майнових зобов`язань до колишнього чоловіка ОСОБА_6 стосовно житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_3 , та підтвердила, що вказаний будинок є особистою власністю ОСОБА_6 . Отже, вважає, що вищевказане майно хоча і було придбано під час перебування її чоловіка у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , проте не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було набуто ним за власні кошти та було його особистим майном.

Крім того, вказує, що згідно відповіді Трудового архіву Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 12.05.2025 № 03-03/105, на квартиру АДРЕСА_4 , зареєстровано право спільної сумісної власності на ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації Близнюківської селищної ради 28 жовтня 1996 року, зареєстроване в бюро технічної інвентаризації 14.11.1996 за № 11-1607.

Також ОСОБА_6 належали на праві власності дві земельні ділянки:

1)Земельна ділянка площею 8,3241 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078761 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 71 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 68 від 03.11.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0278;

2)Земельна ділянка площею 1,7246 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 632436 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 70 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 07 від 27.01.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0281.

ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме:

-житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 ;

-? частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 ;

-Земельна ділянка площею 8,3241 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078761 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 71 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 68 від 03.11.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0278;

-Земельна ділянка площею 1,7246 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська селищна рада, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 632436 виданий на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 70 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 07 від 27.01.2006, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0281.

Позивачка вказує, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є вона, їх діти: ОСОБА_7 та неповнолітня ОСОБА_5 , а також ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивачка та її неповнолітня донька прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того нею була подана нотаріусу заява про прийняття спадщини. Неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається такою, що прийняла спадщину, в силу закону.

ОСОБА_7 07 серпня 2024 року подав заяву про відмову від належної йому спадщини за законом після смерті ОСОБА_6 на користь Позивачки.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Таким чином позивачка вважає, що має право на спадщину у вигляді 2/5 часток, а інші спадкоємці за законом мають право на спадщину у вигляді по 1/5 частки кожний.

При зверненні позивачки до нотаріуса Щербини В.В. стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, остання повідомила, що оскільки розмір часток між співвласниками не визначений, вона не може видати їй свідоцтво про право на спадщину у вигляді 2/5 часток, а неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може видати свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/5 частки.

При цьому позивачка ОСОБА_1 зазначила, що її письмове звернення видати постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, нотаріус Щербина В.В залишила без відповіді.

За вказаних обставин, позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом і просить його задовольнити.

20.02.2025 до суду, від представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Свистуна А.В., надійшов відзив, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. При цьому зазначив, що в основу позовних вимог позивачка поклала той факт, що будинок по АДРЕСА_1 , придбаний її чоловіком - ОСОБА_6 , коли він знаходився у попередньому шлюбі з ОСОБА_4 , який було розірвано 10.12.2008.

06.12.2008 ОСОБА_4 оформила нотаріальну заяву, в якій зазначила, що немає ніяких претензій та майнових зобов`язань до колишнього чоловіка ОСОБА_6 та підтвердила, що вказаний будинок є особистою власністю останнього. В зв`язку з чим вона вважає, що будинок по АДРЕСА_1 - є особистою власністю ОСОБА_6 .

Вказав, що відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, вважає, якщо один із подружжя уклав договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Подаючи позов, позивачка не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту придбання будинку за кошти, які належали ОСОБА_6 особисто.

Зазначає, що вищевказане є підставою, щоб стверджувати, що претензії з боку ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є безпідставними.

Представник позивачки - адвокат Жарова-Тітарьова Л.М., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Свистун А.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вирішення спору залишила на розсуд суду.

Тертя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У позовній заяві позивачка ОСОБА_1 просить визнати право власності на майно в порядку спадкування за законом, посилаючись на неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса.

Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19та інших).

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.

Зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 04.06.2024 Близнюківською селищною радою Лозівського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається із:

-житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 згідно із договором купівлі-продажу від 16.05.2003, укладеного муж ним та ОСОБА_8 , посвідчений державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Туркою З.М. за № 1720;

-? частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується листом Трудового архіву Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 12.05.2025 № 03-03/105;

-земельна ділянка площею 8,3241 га, кадастровий номер :03:000:0278, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська селищна рада, яка належить ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 078761, виданого на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 71 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 68 від 03.11.2006;

-земельна ділянка площею 1,7246 га, кадастровий номер :03:000:0281, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, Близнюківська селищна рада, яка належить ОСОБА_6 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 632436, виданого на підставі розпорядження Близнюківської районної державної адміністрації № 70 від 03 березня 2005 року, зареєстрований в Книзі записів за № 07 від 27.01.2006.

Позивачка у позовній заяві зазначає, що при зверненні до нотаріуса ОСОБА_12 стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріус повідомила, що оскільки розмір часток між співвласниками не визначений, вона не може видати їй свідоцтво про право на спадщину у вигляді 2/5 часток, а неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не може видати свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/5 частки. Крім того, письмове звернення позивачки ОСОБА_1 видати їй постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус ОСОБА_12 залишила без відповіді.

28.04.2025 на адресу суду, на виконання ухвали від 22.04.2025 про витребування доказів, з Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області надійшла копія спадкової справи № 83/2024, заведеної після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_7 надав заяву, в якій відмовився від належної йому частки спадщини на користь ОСОБА_1 .

В матеріалах спадкової справи наявне звернення позивачки ОСОБА_13 до нотаріуса Щербини В.В. від 13.12.2024 щодо видачі постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 179)

На вказане звернення в матеріалах спадкової справи № 83/2024, заведеної після смерті ОСОБА_6 , міститься відповідь державного нотаріуса Щербини В.В. від 18.12.2024 № 337/02-14, ОСОБА_14 , на адресу: АДРЕСА_1 , із назвою «Щодо оформлення спадщини», з якого вбачається:

«Доводимо до відома, що у Вас немає перешкод для оформлення спадщини, що належить ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вам необхідно звернутись до нотаріальної контори 24 грудня 2024 року о 14 год. 30 хв за адресою: селище Близнюки Лозівського району Харківської області, вулиця Свободи, 26.

Для отримання свідоцтв про право на спадщину Вам потрібно надати такі документи: свідоцтво про смерть спадкодавця; свідоцтво про шлюб спадкодавця; свідоцтва про народження дітей спадкодавця; паспорт, податковий номер спадкоємця. Крім того, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться після подання спадкоємцями правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Документи подаються нотаріусу в оригіналі. Згідно зі ст. 43 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Додатково повідомляємо, що жодного разу Вам не було відмовлено в прийомі та наданні консультації, а також, що номер телефону нотаріальної контори , на який Ви не телефонували.» (т. 1 а.с. 180)

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що, установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Аналогічні положення викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений.

Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити (постанова від 28 вересня 2021 року у справа № 761/45721/16-ц, провадження № 14-122цс20).

Отже, підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови в позові.

Також слід зазначити, що законодавством визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину (глава 89 ЦК). Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено наявність перешкод для оформлення права на спадщину у нотаріальному порядку та відсутні обставини, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу позивачки ОСОБА_1 , відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, суд керується положенням ст. 141 ЦПК України, за яким судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено - судові витрати покладаються на позивачку і залишаються за нею.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, треті особи: Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області в тридцятиденний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 13 листопада 2025 року.

Учасники справи:

Позивачка.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки.

Жарова-Тітарьова Лариса Михайлівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 174 від 29.06.1993, адреса: 61023, м. Харків., а/с 10328.

Відповідачка-1.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник відповідачки-1.

Свистун Андрій Володимирович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.12.2007 № 2730, адреса: вул. Володимирська, буд. 44, м. Лозова Харківської області.

Відповідач-2.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Треті особи:

Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, селище Близнюки, вул. Свободи, буд. 30.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Суддя С.М. Лобановська