ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1719/06
провадження № 2-зз/753/54/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сьома Київська державна нотаріальна контора про знаття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року адвокат Радченко Альона Віталіївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з заявою зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , який накладений відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва № 2-1719/06 від 13 квітня 2006 року.

Заява мотивована тим, що заявникові стала відома інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що на квартиру АДРЕСА_1 , накладено обтяження, а саме арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 3159786, зареєстрований 28 квітня 2006 року за № 3159786 реєстратором: Сьома київська державна нотаріальна контора (02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд. 7/15), підстава обтяження: Ухвала, 2-1719/06 від 13.04.2006, Дарницький районний суд м. Києва.

У зв`язку з цим, заявник звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із запитом щодо отримання копії вказаної ухвали, на підставі якої був накладений арешт, однак архів суду повідомив, що така ухвала у справі відсутня, вони тривалий час здійснювали її пошук, однак так і не знайшли її, та відповідно, встановити наразі підстави накладення арешту на майно взагалі неможливо. Також у пошуках ухвали, шо стала підставою накладення арешту у 2006 році, заявником були направлені відповідні запити до Сьомої Київської державної нотаріальної контори та до Київського державного нотаріального архіву, однак копії Ухвали на підставі якої було накладений арешт теж не вдалося отримати.

Заявник вказує, що він є власником 17/100 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21 листопада 2005 року, а також Інформаційною довідкою виданою КП КМР «КМ БТІ» від 19 жовтня 2023 року, однак арешт накладений на всю квартиру, без зазначення частки, власником якої він є, а тому є підстави вважати, що також був порушений і порядок накладення арешту.

Заявник наголошує, що в будь-якому разі обставини, що стали підставою для накладення арешту на нерухоме майно у 2006 році наразі після спливу майже 20 років давно відпали, а у зв`язку з відсутністю ухвали та неможливістю встановити підстави накладення арешту, відсутні не лише обставини, що стали підставою для арешту, але навіть документ, який підтверджує правомірність його накладення.

На переконання заявника залишення в силі арешту за відсутності жодного підтверджуючого процесуального документа, а також за відсутності обставин, що були причиною накладеного арешту порушує його конституційне право власності, гарантоване ст. 41 Конституції України, та перешкоджає вільному розпорядженню майном.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2025 року заяву передано для розгляду судді Якусику О. В.

17 вересня 2025 року від адвоката Радченко Альони Віталіївни надійшло клопотання про витребування у Державного нотаріального архіву міста Києва належним чином завірені копії документів на підставі яких було зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна, за реєстраційним номером 3159786, що було зареєстроване 28.04.2006 о 14:40 за №3159786 реєстратором: Сьома київська державна нотаріальна контора, 02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд.7/15, а також документ на підставі якого, власником нерухомого майна був зареєстрований ОСОБА_1 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року у справі № 2-1719/06 розгляд заяви ОСОБА_1 призначено на 09 жовтня 2025 року, витребувано у Державного нотаріального архіву міста Києва належним чином завірені копії документів на підставі яких було зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна, за реєстраційним номером 3159786, що було зареєстроване 28.04.2006 о 14:40 за №3159786 реєстратором: Сьома київська державна нотаріальна контора, 02068, м. Київ, вул. Анни Ахматової, буд.7/15, а також документ на підставі якого власником нерухомого майна був зареєстрований ОСОБА_1 .

09 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 20 жовтня 2025 року.

13 жовтня 2025 року Київський державний нотаріальний архів надіслав витребувані судом документи.

20 жовтня 2025 року розгляд заяви відкладено на 07 листопада 2025 року з метою повідомлення про розгляд цієї заяви ОСОБА_2 .

Сторони в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду повідомлялись у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали заяви та ухвали про забезпечення позову у справі №2-1719/06, суд встановив такі обставини.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2006 року у справі № 2-1719/06, постановленою суддею Фрич Т.В., задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонено ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим третім особам вчиняти правочини та провадити дії, що спрямовані та/або пов`язані з будь-яким відчуженням, передачею / в тому числі в заставу і т.д. / майна / майнових прав / на 17/100 ч. спірної квартири АДРЕСА_1 .

Відомості про обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі вказаної ухвали суду внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою № 424683066 від 29 квітня 2025 року.

Згідно з відповідями Дарницького районного суду міста Києва матеріали справи № 2-1719/06 не віднайдені.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 викладено правовий висновок, згідно з яким наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності (закінчення) виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння свої майном.

Наявність чинного обтяження (арешту) майна за таких умов порушує права ОСОБА_1 , внаслідок чого він позбавлений можливості реалізувати свої права власника.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження існування вказаного обтяження.

Керуючись статтями 158, 258, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про знаття арешту з нерухомого майна задовольнити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову у виді арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим третім особам вчиняти правочини та провадити дії, що спрямовані та/або пов`язані з будь-яким відчуженням, передачею / в тому числі в заставу і т.д. / майна / майнових прав / на 17/100 ч. спірної квартири АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2006 року у справі № 2-1719/06.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК