Провадження № 2/522/9862/25
УХВАЛА

13 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме: для зазначення номера облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_2 або зазначення номера і серії його паспорта, а також для надання доказів останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача, місцезнаходження майна відповідача чи постійного його заняття (роботи) на території, що належить до юрисдикції Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим, територіальну підсудність судових справ якого змінено на Приморський районний суд м. Одеси відповідно до розпорядження голови Верховного Суду № 36/0/9-22 від 05.07.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)».

Роз`яснено, що у разі неусунення зазначених недоліків у встановлений строк, настануть наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

11.11.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яцюк М. В., на виконання вимог вищевказаної ухвали суду подано клопотання про витребування доказів, в якому позивач зазначає, що нею здійснено всі можливі дії за чинним законодавством щодо отримання інформації про відповідача, у зв`язку з чим просить витребувати у державної податкової служби України відомості про РНОКПП ОСОБА_2 .

Оцінивши подані позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху документи, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 31.10.2025, позивачем не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2025 року позивачу було визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви та надано строк для усунення її недоліків.

Варто зауважити, що ЦПК України саме на позивача покладає обов`язок оформлення позовної заяви відповідно до вимог, які визначені його положеннями, а саме статтями 175, 177 ЦПК України.

Суддя, отримавши матеріали позовної заяви, перевіряє її відповідність указаним вимогам, і у разі встановлення недоліків позовної заяви, вказує про це в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, надаючи позивачеві строк на їхнє усунення.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку її подання.

У кожному випадку суддя має оцінити, чи є виявлені ним недоліки суттєвими і чи за їхньої наявності може бути вирішена справа з дотриманням всебічного, повного і неупередженого її розгляду.

Аналізуючи подану на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як слідує із заяви на усунення недоліків позовної заяви, позивачем не зазначено номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта відповідача, а подано клопотання про витребування доказів щодо РНОКПП відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Однак, суд позбавлений можливості виконати вимоги закону та перевірити реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі (ст. 16 Закону України Про захист персональних даних) та ідентифікувати особу, до якої пред`явлено позов, оскільки у позовній заяві відсутні дані, що ідентифікують особу відповідача (серія та номер паспорта, РНКОПП).

Такі недоліки є суттєвими і за їхньої наявності справа не може бути вирішена з дотриманням вимог законодавства, всебічного та повного її розгляду.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 120/969/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, незазначення позивачем ідентифікуючих даних відповідача, передбачених вимогами п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України (РНОКПП або номера і серії паспорта), унеможливлює встановлення судом особи відповідача, останній втрачає можливість реалізувати свої права, захист своїх інтересів від претензій з боку позивача, адже потреба відповідача у захисті проти поданого позивачем позову закономірна і обумовлена нормами права.

Сторони рівні у своїх правах перед судом, обмеження прав сторін не допускається.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, відсутність можливості ідентифікувати особу відповідача також впливає і на можливість визначення підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси.

При цьому позивачем також не надано доказів на підтвердження підсудності даної справи Приморському районному суду м. Одеси, а саме доказів останнього відомого зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача, місцезнаходження майна відповідача чи постійного його заняття (роботи) на території, що належить до юрисдикції Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим, територіальну підсудність судових справ якого змінено на Приморський районний суд м. Одеси відповідно до розпорядження голови Верховного Суду № 36/0/9-22 від 05.07.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (суди Автономної Республіки Крим та м. Севастополя)».

Відсутність зазначених відомостей позбавляє суд можливості відкрити провадження у справі з дотриманням правил територіальної підсудності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Щодо поданого позивачем клопотання про витребування у Державної податкової служби України відомостей про РНОКПП відповідача суд зазначає, що клопотання про витребування доказів вирішуються судом після відкриття провадження у справі за позовною заявою, яка відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Більше того, для витребування такої інформації необхідні відомості, які ідентифікують особу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 31.10.2025 не усунуто, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 3 ст.185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА