ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/4778/25
номер провадження 2-н/695/307/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОЛД ЛІМІТЕД» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника через підсистему «Електронний суд» 22.10.2025 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з боржника ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 163 ЦПК України визначено форму і зміст заяви про видачу судового наказу. Відповідно до положень вказаної статті заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу, зокрема, згідно з частиною першою цієї статті визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Холд Лімітед» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у сумі 9 687,02 грн, 3 % річних у сумі 519,91 грн, інфляційні втрати в сумі 1 850,17 грн та судові витрати у розмірі 302,80 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження - це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

30.10.2025 року на адресу суду від боржника ОСОБА_2 надійшла заява, в якій зазначено, що суми, які нараховані їй в чергові періоди більш ніж за три роки до подання позовної заяви, стягненню не підлягають з підстави спливу строків позовної давності.

Вважає, що всі суми основного боргу, і додаткові вимоги - суми інфляційних втрат і 3% річних нараховані більш ніж за 3 роки до подання позову, також знаходяться поза межами строків позовної давності та не підлягають стягненню.

Враховуючи викладене, боржниця просила суд відмовити стягувачу в задоволенні його заяви про видачу судового наказу та застосувати сплив строків позовної давності.

Як убачається з вищевикладеного, ОСОБА_1 ставить під сумнів правильність нарахувань заборгованості.

Таким чином, між сторонами існує спір про право на предмет вимоги про стягнення суми, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, оскільки боржник ставить під сумнів правильність нарахувань.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

У даному випадку з поданої заяви про видачу судового наказу і наданої заяви боржника вбачається спір, що за правилами п.3 ч.1ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, тому суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

При цьому, суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.27,160 - 166,258,260,261,353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХОЛД ЛІМІТЕД» до ОСОБА_1 про видачу про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги відмовити.

Роз`яснити представнику заявника, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому законом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя М.Ю. Степченко