ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 листопада 2025 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у м. Дніпро заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дюбенкової Н.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, припинення стягнення аліментів на утримання дитини з батька та стягнення аліментів на утримання дитини із матері, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що проживав з відповідачкою однією сім`єю з 2012 року без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився спільний син ОСОБА_3 . З 2015 року сумісне проживання з відповідачкою було припинено. 17 лютого 2015 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти. Спільний син до початку повномасштабного вторгнення проживав та був зареєстрований разом з відповідачкою. Після повномасштабного вторгнення позивач з сином мешкали у його батьків в селище Цукурине Донецької області. Відповідачка залишилась в смт. Курахівка. У зв`язку з активними бойовими діями позивач та малолітній син виїхали до Сумської області. З лютого 2022 року неповнолітній син перебуває на утриманні позивача. Мати не приймає участі у його вихованні та утриманні. Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08 жовтня 2023 року було визначено місце проживання дитини разом із батьком.

Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, припинити стягнення аліментів з позивача та стягувати аліменти з відповідачки.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Дніпра від 29 серпня 2025 року позовні вимоги задоволені частково. Припинено стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначені рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 лютого 2015 року у цивільній справі № 242/451/15-ц, починаючи з 19 листопада 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 листопада 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погодившись із зазначеним рішенням представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просили скасувати заочне рішення від 29 серпня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог. Ухвалити нове рішення, яким позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У решті залишити рішення від 29.08.2025року без змін та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду на 03 лютого 2025 року.

Наприкінці жовтня 2025 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом призначення ОСОБА_1 01.07.1983рн, тимчасовим опікуном над його сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 до розгляду справи по суті.

В обґрунтування посилався на доводи аналогічні доводам апеляційної скарги з приводу ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, що позивач є єдиним опікуном малолітньої дитини та вразі його мобілізації дитину буде передано до спеціальних закладів, що аж ніяк не буде відповідати інтересам останньої. Тобто невжиття вказаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі його задоволення, а також унеможливити ефективний захист прав та інтересів дитини.

Згідно частин 1, 7 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно статті 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду:

1) з`ясовує питання про склад учасників судового процесу. У разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору;

2) визначає характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює;

3) з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень;

4) з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи;

5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції;

6) за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача;

7) за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову;

8) вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Відповідно до положень статті 366 ЦПК України після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду.

Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи спір стосується позбавлення батьківських прав матері дитини у зв`язку із невиконанням своїх батьківських обов`язків.

Позивач просить забезпечити вказаний позов шляхом призначення його тимчасовим опікуном малолітнього сина до розгляд справи по суті.

Підставою для подання заяви зазначено те, що виконання рішення може бути ускладнено у зв`язку із мобілізацією позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у справі.

Встановлено, що спір вирішено по суті та ухвалено заочне рішення Центрального районного суду м. Дніпра від 29 серпня 2025 року.

Клопотання щодо вжиття заходів забезпечення позову може вирішуватися на стадії підготовки справи до апеляційного розгляду.

Проте,ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 21 жовтня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду по суті.

В жовтні 2025 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом призначення ОСОБА_1 тимчасовим опікуном над його сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після призначення апеляційної скарги по справі до розгляду.

Крім того відповідно до положень ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч.3,4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, а піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 61 ЦК України встановлено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу.

Таким чином, призначення позивача опікуном на стадії апеляційного розгляду не може бути застосовано, як вид забезпечення позову у даній категорії справ, оскільки встановлення опіки у судовому порядку передбачає свою окрему процедуру щодо дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування. Крім того батько дитини і так є її законним представником.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає що заява представника позивача про забезпечення позову шляхом призначення батька опікуном дитини не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 150, 153, 365, 366 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Дюбенкової Н.В. про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: