Справа № 129/1711/25
Провадження № 2-др/135/14/25
12.11.2025 м. Ладижин
Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Волошиної Т.В.,
за участі секретаря судових засідань Глушко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижині заяву представника позивача Катрича Павла Степановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,
Представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, понесені під час розгляду справи.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Відповідно до частини 4 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
05 листопада 2025 року Ладижинським міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на її користь із ОСОБА_2 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Позивач у поданому позові навів орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та заявив про намір подати заяву про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення рішення по суті, що відповідає вимогам статті 246 ЦПК України.
Згідно з частиною 3 статті 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Статтею 141 ЦПК України, передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (справа № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача суду надано: копію ордера на надання правничої допомоги серії АВ № 1166049 від 18.11.2024; копію договору про надання правничої допомоги № 27/09 від 27.09.2024; копію акту здачі-прийому правничої допомоги від 30.10.2025 до договору від 27.09.2024 за № 27/09; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 30/09 від 30.09.2024 на суму 10 000 грн.
Вказані докази подано представником позивача через систему «Електронний Суд» 02.11.2025, тобто з дотриманням вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
За обставинами цієї справи не викликає сумнівів, що при розгляді справи в суді позивачу ОСОБА_1 надавалася професійна правова допомога адвокатом Катричем П.С. на підставі договору про надання правничої допомоги № 27/09 від 27.09.2024.
Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З вказаних вище наданих адвокатом документів слідує, що предметом наданої правничої допомоги є: надання консультацій; написання та подання до суду позовної заяви, а також представництво у Ладижинському міському суді, у тому числі участь в судових засіданнях.
Враховуючи викладене вище, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмета спору та обсягу фактично наданих послуг, суд вважає, що заявлені витрати є співмірними, обґрунтованими і пропорційними обсягу здійсненої роботи та наданої послуги.
Водночас витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зважаючи на вимоги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки вимоги позивача задоволені частково на суму 10 000 грн 00 коп і ця сума від суми позову (100 000 грн 00 коп) складає 10 %, а тому з відповідача до стягнення підлягає 1 000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу (10 % від 10 000 грн 00 коп). Решту витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 грн 00 коп слід залишити за позивачкою.
Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд
Заяву представника позивача Катрича Павла Степановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Ухвалити додаткове заочне рішення у цивільній справі №129/1711/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 1 000 (одна тисячу) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Додаткове заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Додаткове заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд додаткового заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне додаткове заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного додаткового рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне додаткове рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Ім`я (найменування) сторін:

- позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне додаткове рішення складено та підписано суддею 12.11.2025.

Суддя