Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/329/25
Провадження № 2/499/311/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: судді Тимчука Руслана Миколайовича за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - служба у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - служба у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

Позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрічався, підтримував тісні романтичні та інтимні відносини з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час цих відносин, ОСОБА_4 завагітніла та народила дитину хлопчика ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після складних пологів ОСОБА_4 постійно знаходилася у лікарні, позивач її постійно провідував її у лікарні та допомагав коштами на лікування, проте її не вдалося врятувати та ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла.

Свідоцтво про смерть отримала рідна сестра померлої ОСОБА_3 , яка на цей час є опікуном (на підставі рішення Іванівської селищної ради Одеської області) дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Протягом тривалого часу позивач мав змогу вільно спілкуватися з дитиною та вона його визнає як батька, приймав активну участь у вихованні та догляді за дитиною, брав дитину до себе знаючи, що він є біологічним батьком. Проте останнім часом його опікун ОСОБА_3 перешкоджає позивачу у побаченні з сином, ховає дитину, міняє місце проживання, він лише іноді спілкується з сином телефоном. У зв`язку з чим вимушений звернутися до суду.

Представник позивача у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав.

Відповідачка у підготовчому судовому засіданні визнала позовні вимоги, та зазначила, що погоджується з висновком експертизи, що позивача є батьком дитини.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, проте надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - служби у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується факт народження дитини.

Матір`ю дітей записана ОСОБА_4 . Запис в графі батько - значиться як ОСОБА_6 , який вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом Державного реєстру.

На підтвердження позовних вимог щодо визнання батьківства за клопотанням сторони позивача було проведено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експерта №849 від 30.09.2025 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що :

-громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ймовірністю 99,99%, таким чином батьківство практично доведене.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 мати дитини померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Відповідачка по справі є опікуном неповнолітньої дитини.

Суд застосовуючи норма матеріального права виходив з такого.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч.2 статті 1, ч. 3 статті 5 Сімейного Кодексу України). У пункті 2 статті 29 Загальної декларації прав людини зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, держава визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до пункту 3 статті 16 Загальної декларації прав людини, пункту 1 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, частини першої статті 3 Сімейного Кодексу України сім`я визнається природним і основним осередком суспільства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частинапершастатті16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частинадесятастатті7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частинадругастатті18 СК України).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина 3 ст. 128 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що: "відповідно до частин першої, другої статті76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності".

У п. 9 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З огляду на ці норми чинного законодавства, суд наголошує на тому, що встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У суду відсутні сумніви щодо допустимості висновку експерта №849 від 30.09.2025 року.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що батьківство позивача стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Стосовно вимоги щодо поновлення строку для звернення до суду з даним позовом суд констатує наступне.

Законодавець передбачив різні підстави для пред`явлення позовної вимоги про визнання батьківства відповідно до статті 128 СК України та статті 129 СК України;

у статті 128 СК України регулюється випадок, за яким запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Саме в такому разі особа, яка вважає себе батьком дитини, може подати до суду позовну заяву про визнання свого батьківства. При цьому, з врахуванням змісту частини першої статті 20 СК України та статті.

128 СК України, позовна вимога про визнання батьківства згідно зі статтею 128 СК України виключена законодавцем із сфери дії позовної давності.

У даному випадку підлягають розмежування вимоги про визнання батьківства на підставі статті 128 СК України, до якої позовна давність не застосовується.

Оскільки за обставин цієї справи запис про батька дитини ОСОБА_5 вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України за вказівкою матері, позов про визнання батьківства позивача, який вважає себе батьком дитини, має регулюватися статтею 128 СК України, до якої позовна давність не застосовується.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 березня 2023 року,справа № 205/5698/21.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, з урахуванням інтересів дитини, позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у позові не ставиться.

На підставі викладеного вище, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268, 352 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - служба у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 151 від 07 жовтня 2020 складений Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) - змінити прізвище дитини з " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", по батькові з " ІНФОРМАЦІЯ_5 " на " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", в графі «Відомості про батька» відомості про батька « ОСОБА_6 » виключити, вказати відомості про батька « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_1 РНОКПП: НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 паспорт та РНОКПП невідомі.

Третя сторона, що не заявляє самостійних вимог:

Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) , 67 200, Одеська область, селище Іванівка, вул. Центральна, 95а.

Служба у справах дітей Іванівської селищної ради Одеської області: Одеська область, селище Іванівка, вул. Центральна, 95

СуддяРуслан ТИМЧУК