ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5860/25 Справа № 182/5527/24 Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Агєєва О.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івріна Інна Львівна, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року в цивільній справі номер 182/5527/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачка з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 . На даний час донька є повнолітньою, навчається у Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» та є студенткою 2 курсу заочної/дистанційної форми навчання. ОСОБА_3 має хронічні захворювання, які мають серйозні загострення, що потребує регулярних медичних обстежень, лікування, прийому дороговартісних ліків, лабораторних досліджень тощо, має деформацію щелепних суглобів, біль у спині через протрузії, алергію з дитинства, яка дала ускладнення у вигляді бронхіальної астми, у зв`язку з чим вона потребує додаткових витрат на лікування, перебуває на утриманні позивачки.

Відповідач ОСОБА_3 в добровільному порядку кошти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, не надає, не сплачував аліменти в повному обсязі, має заборгованість перед позивачкою по сплаті аліментів на доньку, додатково жодних речей чи подарунків від відповідача донька не отримує, в той же час відповідач є працездатним, інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, має можливість сплачувати аліменти на спільну дитину.

Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення дитиною навчання - по «04» вересня 2027 року.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання, починаючи з 23 вересня 2024 року і до 04 вересня 2027 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років.

Вирішено питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просив скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року у справі №182/5527/24 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, а також не відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідач вважає, що позивачка повторно для обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилалась на ті ж самі обставини і додавала ж ті самі докази, що досліджувались в цивільній справі номер 182/1253/24 (провадження №2/0182/1570/2025), і в якій рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня .2025 року (справа №182/1253/24, провадження №2/0182/1570/2025) позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені частково: з ОСОБА_1 стягнуто додаткові витрати на утримання дитини на загальну суму 23301,00 грн (двадцять три тисячі триста одна грн) 95 коп.

Матеріальну допомогу позивачці на утримання доньки він надавав готівкою, а також при зустрічах з донькою постійно давав їй гроші, розписок з ОСОБА_2 не брав, розраховуючи на її порядність.

Позивачка в позовній заяві про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, зазначає, що донька має хронічні захворювання, які мають серйозні загострення, що вона потребує регулярних медичних обстежень, лікування, прийому дороговартісних ліків, лабораторних досліджень, тощо. Дитина має деформацію щелепних суглобів, біль у спині через протрузії, алергію з дитинства, яка дала начебто ускладнення у вигляді, однак до їх з позивачкою розлучення і від`їзду позивачки в інше місто дитина була абсолютно здоровою і носила лише пластини для вирівнювання зубів. Крім того, з протрузіями дисків і біллю у спині неможливо займатись такими активними і рухомими видами спорту, як хіп-хоп і джаз-фанк, якими займається їх донька, а також проводить у групах відповідні заняття на протязі тривалого часу.

Також, позивачкою не надано належних доказів тому, що вона сплачує гроші за оренду квартири, не надано договору оренди, не зазначена вартість проживання. В копії контракту про навчання від 26.06.2023 року не зазначений кінцевий термін навчання доньки.

Донька ОСОБА_3 працює, є ФОП створила свою власну школу танців, постійно виїжджає за кордон, має стабільний дохід, на підтвердження чого додає, копії електронних доказів, а саме: скріншоти із сторінки доньки в соціальних мережах.

Окрім того, відповідач вважає, що оскільки ОСОБА_3 навчається у ВНЗ заочно, але ніде не працює і при цьому має можливість працевлаштування, необхідність надання такій дитині матеріальної допомоги може бути під сумнівом.

Судом першої інстанції проігноровано відзив на позовну заяву, письмові заперечення, обставини, встановлені рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 01 жовтня 2024 року у справі №182/3597/24 провадження №2/0182/2530/2024, та не надано їм належної правової оцінки. Більше того, незважаючи на поданий відповідачем через електронний суд відзив, в своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що станом на 20 березня 2025 року, тобто на день розгляду справи, на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, будь-які клопотання чи заяви відповідач не подавав. Тобто позиція відповідача, викладена в відзиві на позовну заяву, документи додані до відзиву, що обґрунтовували позицію відповідача по справі судом до уваги прийняті не були і в судовому засіданні не досліджувались.

Проте, у відзиві на позовну заяву зазначалось, що на момент розгляду справи у відповідача немає постійного заробітку, стабільного доходу і він має певні проблеми зі здоров`ям, в теперішній час проходить медичні обстеження та лікування, хворіє цукровим діабетом, потребує постійного лікування, з витратами на яке йому допомагають рідні, оскільки самостійно він цього робити не в змозі.

Відповідач вважає, що в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання має бути відмовлено.

Від позивачки ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила прийняти рішення щодо позовної заяви відповідно до наявних документів в матеріалах справи.

Позивачка зазначає, що 01.09.2017 року Нікопольським міськрайонним судом було видано судовий наказ №182/4427/17 про стягнення з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі частини його заробітку (доходу), відповідно до якого відповідач перераховував по 1500,00 грн без врахування збільшення прожиткового мінімуму, Після цього ніяких додаткових грошей і подарунків для свої доньки ОСОБА_3 відповідачем не було передано, хоча він обіцяв допомагати фінансово, коли донька закінчить школу і буде навчатися у ВНЗ.

В матеріалах справи є додатки до позовної заяви, які також були направлені для ознайомлення на адресу ОСОБА_1 , від 23.09.2024 року, в додатках є контракт на навчання ОСОБА_3 , 2006 року народження, в приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна КНАТ Академія управління персоналом» і в п. 3 договору, який додано до заяви зазначено, що термін навчання складає 4 роки.

ОСОБА_3 має хронічні захворювання із серйозним загостренням, що підтверджується документально висновками лікарів, але з повноліття почала працювати як самозайнята особа, зароблені кошти спрямовує на свій розвиток і навчання, однак не спроможна себе забезпечити в повному обсязі. Позивачка забезпечує оренду квартиру, лікування доньки, харчування і одяг, і вважає, що обов`язок піклування не може перекладатися виключно на позивачку, оскільки відповідач також має можливість утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім, зокрема, спорів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки судове рішення оскаржується в частині розподілу судових витрат, апеляційний суд переглядає законність ухваленого судового рішення в цій частині.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 02.08.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 102).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою позивачки та відповідача (а.с. 101).

Відповідно до довідки №56 від 25.06.2024 року ОСОБА_3 є студенткою 2-го курсу Центру дистанційного навчання ПрАТ «ВНЗ «МІжрегіональна Академія управління персоналом» заочної/дистанційної (Інтернет) форми навчання з 04.09.2023 року до 04.09.2027 року (а.с. 110).

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Проте, апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України) вбачається, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою позивачки та відповідача.

Відповідно до довідки №56 від 25.06.2024 року ОСОБА_3 є студенткою 2-го курсу Центру дистанційного навчання ПрАТ «ВНЗ «МІжрегіональна Академія управління персоналом» заочної /дистанційної (Інтернет) форми навчання з 04.09.2023 року до 04.09.2027року.

Відповідно до додатку Ф2 розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою, позивачка ОСОБА_2 отримала за 2023 рік доходи від провадження незалежної професійної діяльності у розмірі 125600,00 грн, як арбітражний керуючий (а.с. 65-66).

Відповідно до консультативного висновку ендокринолога від 21.10.2024 року ОСОБА_1 діагностовано вперше виявлений цукровий діабет (тип ІІ) з ознаками інсулінової резистентності (а.с. 132).

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що платник аліментів має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній доньки у розмірі частки його доходу щомісячно.

Разом з тим, вматеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, який отриманий судом 14 березня 2025 року, до нього долучено докази стану здоров`я платника аліментів- копію консультативного висновку ендокринолога від 21.10.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 було діагностовано вперше виявлений цукровий діабет (тип ІІ) з ознаками інсулінової резистентності.

Отже, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд неврахував цей висновок та не надав йому оцінку при ухваленні рішення.

Тому апеляційний суд бере до уваги вищевказані обставини. Однак наголошує на тому, що це не звільняє відповідача від утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Довід апеляційної скарги з цього питання є таким, що заслуговує на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не заслуговують на увагу та спростовуються доказами наявними в матеріалах цивільної справи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі усіх доходів відповідача, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Івріна Інна Львівна, задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2025 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 вересня 2024 року і до 04 вересня 2027 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23-х років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: