Справа № 950/2817/25
Провадження № 2/950/970/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, у приміщенні суду в м. Лебедин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до припинення навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 23.03.2007 сторони перебували у шлюбі, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02.12.2010 було розірвано. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг повноліття.

До повноліття сина відповідач сплачував аліменти в добровільному порядку. На даний час батько припинив сплачувати аліменти. При цьому ОСОБА_3 навчається у КЗ СОР «Лебединський фаховий коледж» на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, не має жодного доходу, стипендію не отримує. Позивач не працевлаштована, не має жодних доходів у зв`язку із чим, на підставі ст. 199 Сімейного кодексу України, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Ухвалою від 16.09.2025 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Повідомила, що протягом тривалого часу не спілкується з батьком дитини, їй не відоме точне місце його працевлаштування або джерела доходів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації місця проживання, відзиву на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 14.09.2007 серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Згідно з копією рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.12.2010 у справі № 2-1817/10, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 досяг повноліття. Згідно з копією довідки КЗ СОР «Лебединський фаховий коледж» від 27.08.2025 № 02-46/204 ОСОБА_3 є студентом 4 курсу денної форми навчання, навчається на бюджетній основі, термін навчання до 30.06.2026 (а.с. 13).

Звернувшись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що суд має визначити матеріальний стан платника аліментів з тим аби вирішити чи може він надавати матеріальну допомогу повнолітнім доньці/сину, які продовжують навчання та у якому розмірі.

У постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20 Верховний Суд зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому, згідно з інформацією із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, у 2025 році відомості про доходи ОСОБА_2 відсутні (а.с. 32).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Позивачу неодноразово роз`яснювався обов`язок надати докази з тим аби довести свої вимоги, зокрема в частині майнового стану відповідача та його можливості сплачувати аліменти.

Однак, позивач не надала доказів наявності у відповідача будь-яких доходів. У судовому засіданні позивач усно повідомила, що відповідач проходить військову службу та до цього сплачував аліменти. Натомість доказів на підтвердження таких обставин суду надано не було.

ОСОБА_1 також надала лист Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми від 27.10.2025 № 19157105 у якому державний виконавець повідомив позивача про стягнення на її користь аліментів з пенсії боржника, однак відомостей про розміри пенсійних виплат позивачем надано не було.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на їх необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.11.2025.

Суддя Вадим КОСОЛАП