Справа № 486/1407/25
Провадження № 2/486/1079/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Волощук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.07.2021 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір № 80352. Підписавши цей кредитний договір позичальник засвідчив, що до укладення договору отримав та ознайомився, зокрема, з індивідуальною частиною договору про споживчий кредит, графіком платежів за першим траншем, паспортом споживчого кредиту, публічною частиною договору, правилами надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту кредитодавця, а також іншою інформацією необхідною для прийняття ним свідомого рішення про укладення. Відповідно до умов кредитного договору, типом кредиту є кредитна лінія. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, окремими траншами. Перший транш в сумі 14667.00 грн надається не пізніше наступного дня після укладення кредитного договору шляхом перерахування на рахунок/карту позичальника та шляхом погашення заборгованості позичальника, згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 260.0 % річних. Загальний строк кредитування за договором складає 252 днів. 28.01.2025 було укладено договір №28012025 відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №80352. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №80352. Станом на день подання позову заборгованість за договором відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №80352 від 30.07.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 20894.29 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11913.39 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 8274.90 грн.; заборгованість за комісіями - 706.00 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №80352 у розмірі 20 894.29 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422.40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000.00 грн.

Ухвалою суду від 18.08.2025 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

23.09.2025 представник відповідача подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог з посиланням на те, що дійсно 30.07.2021 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір № 80352, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 11000,25 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 04.08.2021 відповідач перерахував на рахунок ТОВ «ФК «Кредіплюс» 11002,00 грн. Відповідач фактично користувався кредитними коштами 5 днів, з 30.07.2021 по 04.08.2021. У 2025 році ТОВ «Факторинг Партнерс» було надіслало відповідачу вимогу сплати заборгованості за кредитним договором №80352 у розмірі 20984,29 грн. До позовної заяви позивачем додано картку FINX обліку виконання договору №80352 за період з 30.07.2021 року по 05.03.2022 року де зазначено про те, що 30.07.2021 року надано кредит ОСОБА_1 у сумі 14667 гривень погашено ним 04.08.2021 року 11002 гривні, але згідно платіжного доручення №CRD_322652 від 30.07.2021 року відповідачу було надано кредит саме у розмірі 11000,25 грн. Даний договір укладався між відповідачем та ТОВ «ФК «Кредіплюс» строком на 252 дні, але відповідач повернув кредит на п?ятий день після його отримання. Відповідач виконав умови кредитного договору, а тому відсутній предмет спору у даній цивільній справі. На даний час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , тому не має можливості бути присутнім під час судового розгляду. Враховуючи зазначене, представник відповідача просить суд відмовити ТОВ «Факторинг Партнерс» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

06.10.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована а також відображено оплати, здійснені відповідачем. Відповідно до п. 2.1 договору сума типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 70 223,00 грн. Відповідно до п. 2.2.2 договору перший транш в сумі 14 667,00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 11 000,25 грн. на рахунок/картку позичальника; у розмірі 3 666,75 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п. 2.5 індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.3 договору проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 260% річних. Відповідно до п. 2.5 договору комісія за надання першого траншу складає 3 666,75 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 25% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2 цієї індивідуальної частини. Відповідно до п. 2.9.1 договору орієнтовна загальна вартість першого траншу для позичальника складає 32 208,48 грн. Відповідач вважає, що 04.08.2021 року було погашено кредит в повному обсязі. Проте, на думку позивача, така обставина не відповідає дійсності, оскільки відповідач сплатив лиш 11 002,00 грн., з яких 2 753,61 грн. було зараховано в якості погашення тіла кредиту, а 8 248,39 грн. в погашення відсотків, внаслідок чого розмір заборгованості по толу кредиту після такого платежу становив 11 913,39 грн (14 667,00-2 753,61). Отже, позичальник не погасив заборгованість по тілу кредиту в повному обсязі та кредитор продовжив нараховувати відсотки відповідно до умов договору. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник надала до суду письмову заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 30.07.2021 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 80352, який було підписано позичальником власноручно.

Згідно з п. 2.1. типом кредиту є кредитна лінія. Ліміт кредитної лінії (загальний розмір кредиту) не може перевищувати 70223.00 грн.

Пунктом 2.2. договору визначено, що кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі, окремими траншами (частинами).

За умовами п.п. 2.2.1 договору для отримання першого траншу Позичальник зобов`язаний (якщо вимагається) забезпечити укладення наступних договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг, що відповідають вимогам Кредитодавця та/або договорів забезпечення виконання його зобов`язань за цим договором: Не зобов`язаний.

Для отримання другого траншу Позичальник зобов`язаний (якщо вимагається) забезпечити укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг, що відповідають вимогам Кредитодавця та/або договорів забезпечення виконання його зобов`язань за цим договором. Не зобов`язаний. Перший транш в сумі 14667.00 грн. надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 11000.25 грн. на рахунок/картку Позичальника № НОМЕР_2 , що відкрито в банку код 322001-ПАТ УНІВЕРСАЛ БАНКу національній валюті; у розмірі 3666.75 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини (п.п. 2.2.2 договору).

Відповідно до п.п. 2.2.3. другий транш, в сумі, що не може перевищувати 55556.00 грн., надається не пізніше наступного дня після погодження Кредитодавцем заяви звернення Позичальника про отримання другого траншу. Погодження Кредитодавцем заяви Позичальника в розумінні ст. 212 ЦК України вважається настанням відкладальної обставини. Надання другого траншу засвідчує погодження Кредитодавцем заяви Позичальника про отримання другого траншу. Позичальник може подати та/або підтвердити заяву про отримання другого траншу в будь-який момент загального строку кредитування, згідно п.2.6 цієї індивідуальної частини будь-яким зручним для нього способом, в письмовій, електронній формі або за допомогою телефонного зв`язку. Другий транш може надаватися шляхом переказу коштів на рахунок Позичальника та/або шляхом погашення заборгованості Позичальника перед Кредитодавцем та/або перерахування коштів на рахунки третіх осіб, згідно п.1.2.1 публічної частини Договору. Позичальник уповноважує Кредитодавця після погодження його заяви на отримання другого траншу, скласти та за вибором Позичальника надати Графік платежів йому особисто в паперовій формі або направити його Позичальнику, в тому числі в електронну вигляді, з використанням контактних даних на які було відправлено публічну частину Договору. Зазначений графік платежів може візуально та за формою відрізнятись від наведеного в графіку платежів за першим траншем, проте має відображати погоджені умови кредитування за другим траншем, у тому числі кількість платежів, їх розмір та періодичність внесення. Надання другого траншу не вимагає будь-якого іншого оформлення.

Згідно з п. 2.3 проценти за користування першим траншем кредиту нараховуються за ставкою 260,00% річних. Проценти за користування другим траншем кредиту нараховуються за ставкою, що не може перевищувати 550,00% річних.

За умовами п. 2.4. знижений тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування першого траншу складає 100,00 гривень. Знижений тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 1.00 грн. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування другого траншу не може перевищувати 200.00 грн.

Відповідно до п. 2.5. комісія за надання першого траншу складає 3 666,75 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 25,00% від загальної суми першого траншу за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.2 цієї індивідуальної частини. Комісія за надання другого траншу не може перевищувати 7500.00 грн. що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день отримання другого траншу за ставкою, що не може перевищувати 25,00% від загальної суми другого траншу за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено умовами заяви звернення Позичальника, згідно п.2.2.3 цієї індивідуальної частини.

Загальний строк кредитування за цим Договором складає 1182 днів (п.2.6 договору).

Відповідно до п.п. 2.6.1. строк на який надається перший транш складає 252 днів (строк кредитування за першим траншем). Строк на який надається окрема частина кредиту за першим траншем встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за першим траншем: 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів.

Згідно з п.п 2.6.2. строк на який надається другий транш складає від 84 днів до 30 місяців (строк кредитування за другим траншем). Строк на який надається другий транш та окремі його частини встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за другим траншем, а також конкретні дати виплат вказуються в графіку платежів і не можуть бути рідшими ніж 1 раз на місяць та частішими ніж 1 раз на 2 тижні.

За умовами п. 2.7. загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає (не перевищує) 189564.88 грн.

Загальні витрати за першим траншем складають: 17541.48 грн.(п.п. 2.7.1).

Загальні витрати за другим траншем не перевищать 172023.40 грн Сума періодичного платежу (включаючи тіло кредиту, проценти та комісію) за графіком не перевищить 18250.79 грн. (п.п. 2.7.2).

Відповідно до п. 2.8. орієнтовна реальна річна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом, виражені процентах річних від загального розміру виданого кредиту) не перевищує 14846,78% річних.

Згідно з п.п. 2.8.1 орієнтовна реальна річна процентна ставка за першим траншем складає 3 671,68% річних.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка за другим траншем не перевищить 14846,78% річних (п.п. 2.8.2).

Пунктом 2.9. визначено, що орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника (сума загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом) складає (не перевищує) 259787.88 грн.

Орієнтовна загальна вартість першого траншу для Позичальника складає 32208.48 грн. (п.п.2.9.1).

Орієнтовна загальна вартість другого траншу для Позичальника не перевищить 227579.40 грн (п.п. 2.9.2).

Відповідно до п. 2.10. якщо Позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної Графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати Позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати неустойку, згідно чинного законодавства, зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 150,00 грн., а в подальшому починаючи з 7-го дня пеню в розмірі, що становить 15,00 грн. за кожний календарний день прострочення та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позичальником також було підписано Графік платежів за першим траншем договору №80352 від 30.07.2021 згідно з яким кількість днів у розрахунковому періоді 252 дні, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 32 208,48 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 14 667 грн., проценти за користування кредитом 17523,4 грн., за обслуговування кредитної заборгованості 18 грн., загальна вартість кредиту 32 208,48 грн.

Відповідно до заяви на видачу кредиту № 100297644 від 30.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «Кредіплюс» з відповідною заявою встановити йому ліміт кредитної лінії в сумі 70223 грн та видати перший транш кредиту в розмірі 14667 грн.

30.07.2021 відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту особистим підписом, в якому викладені, зокрема, основні умови кредитування.

Відповідно до платіжного доручення №CRD_322652 від 30.07.2021 ТОВ «ФК «Кредіплюс» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_3 суму кредиту у розмірі 11000,25 грн. згідно з кредитним договором № 80352 від 30.07.2021.

Відповідно до договору факторингу №28012025 від 28.01.2025, ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило, а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 80352, укладеним між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 .

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №28012025 від 28.01.2025, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 80352 на загальну суму 20894,29 грн, яка складається з заборгованості по основному боргу 11 913,00 грн, заборгованості по процентам 8 274,90 грн, заборгованості по комісії 706,00 грн.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільна права та обов`язки (частина перша). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої).

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Частиною першою статті 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Факт укладання між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит від 30.07.2021 № 80352 відповідачем не заперечується.

Згідно виписки по особовому рахунку відповідача, останньому 30.07.2021 ТОВ «ФК «Кредіплюс» зараховано кошти у розмірі 11000,25 грн.

Разом з тим, відповідач вказує, що на виконання умов вказаного договору отримав кошти у розмірі 11000,25 грн., а не в розмірі, зазначеному позивачем (14667 грн.), крім того ним 04.08.2021 було повернуто на розрахунковий рахунок кредитодавця отримані кошти у розмірі 11002 грн., тобто через п`ять днів, а тому відсутні підстави для нарахування йому заборгованості.

Водночас, як вбачається з Графіку погашення заборгованості, який є частиною договору та власноручно підписаний відповідачем, сторони погодили порядок сплати кредитних коштів, а саме: кількість днів у розрахунковому періоді 252 дні, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 32 208,48 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 14 667 грн., проценти за користування кредитом 17523,4 грн., за обслуговування кредитної заборгованості 18 грн., загальна вартість кредиту 32 208,48 грн.

Відповідно до картки обліку виконання договору ТОВ "ФК "Кредіплюс" заборгованість за договором про споживчий кредит N80352 від 30.07.2021 станом на 05.03.2022 складає 20894.29 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту 11913,36 грн (11000,25 грн (перераховані кошти позичальнику) + 3667 грн (комісія за надання кредиту, нарахована відповідно до пунктів 2.2.2., 2.5. договору N 80352 від 30.07.2021; заборгованість за процентами, нарахованими за період з 30.07.2021 по 05.03.2022, в розмірі 8274,90 грн. заборгованість за нарахованою комісією в розмірі 706 грн.

З карткового обліку також вбачається, що відповідачем 04.08.2021 внесено оплату за договором у розмірі 11002 грн., які зараховано в якості оплати тіла кредиту у розмірі 2753,61 грн. та 8248,39 грн. в якості оплати відсотків.

Таким чином сплачені відповідачем кошти на виконання умов договору у розмірі 11000,25 грн. є частковою сплатою кредитних коштів в частині погашення тіла кредиту та відсотків, які враховано при розрахунку заборгованості, а тому доводи відповідача про повне погашення заборгованості є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 та статті 514 кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ "Факторинг Партнерс", заборгованість за договором про споживчий кредит N80352 від 30.07.2021 станом на 07.07.2025 становить 20894,29 грн. з яких: 11913,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8274 грн. заборгованість за процентами; 706 грн. заборгованість за комісією.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором N80352 від 30.07.2021 за тілом кредиту у розмірі 11913,39 грн. та відсоткам у розмірі 8274 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором N80352 від 30.07.2021, позивач також просить стягнути комісію за управління та обслуговування кредиту у розмірі 706 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року N 16 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом).

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредиту.

Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

З урахуванням викладеного, комісія за управління та обслуговування кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі N 202/5330/19 вказано, що "у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України "Про споживче кредитування".

Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі N 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Пунктом 2.4. договору про споживчий кредит N 80352 від 30.07.2021 передбачено комісію за управління та обслуговування кредиту.

Проте, оскільки в пункті 2.4. договору про споживчий кредит N 80352 від 30.07.2021 та в інших положеннях договору не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, що пов`язані з управлінням та обслуговуванням кредиту, які надаються відповідачу та за які кредитодавцем встановлена комісія, і позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг та погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, тому положення пункту 2.4. договору про споживчий кредит N 80352 від 30.07.2021 щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за управління та обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

У зв`язку з цим вимоги в частині стягнення комісії за договором про споживчий кредит N 80352 від 30.07.2021 у розмірі 706 грн. задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит N80352 від 30.07.2021 в розмірі 20 188,29 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 1 1913,39 грн. проценти за користування кредитом 8 274,90 грн.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другої цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що Адвокатське об`єднання "Лігал Ассістанс" надавало позивачу ТОВ "Факторинг Партнерс" професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги N 02-07/2024 від 02.07.2024, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс".

Як вбачається з п. 1.1. договору про надання правової допомоги N 02-07/2024, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1. договору про надання правової допомоги N 02-07/2024 передбачено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

В п. п. 3.1.4. п. 3.1. договору про надання правової допомоги N 02-07/2024 визначено, що клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу.

Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги N 02-07/2024 вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.

Згідно із заявкою на надання юридичної допомоги N51, укладеною 02.06.2025 між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс", сторони за договором N 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 2000,00 грн. всього 4 000,00 грн. складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду- 3 години, вартість однієї години 3000,00 грн. всього 9 000,00 грн.

Як вбачається з витягу з акту N13 про надання юридичної допомоги, підписаного 30.06.2025 між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс", сторони за договором N 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням товариству відповідно до заявок на надання юридичної допомоги щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 2 000,00 грн. всього ціна 4 000,00 грн. складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 години, вартість однієї години 3 000,00 грн. всього ціна 9 000,00 грн.

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" правової допомоги ТОВ "Факторинг Партнерс" за договором про надання правової допомоги N 02-07/2024 від 02.07.2024.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява N 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява N 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Згідно з правовим висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсної вартості та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання зазначених послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має враховувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Отже, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або необов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо).

У п. 135 постанови від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що "не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення витання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність".

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі N206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначити розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Суди мають враховувати, що згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд оцінюючи обсяг робіт, що зазначений у витягу з акту про отримання правової допомоги від 31.03.2025, а також враховуючи, що позов задоволено частково, вважає, що в даному випадку заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в сумі 13 000,00 грн є завищеним з огляду на складність справи (ціну позову, предмет спору, тривалість розгляду), принципи співмірності та розумності судових витрат, та доходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн.

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ТОВ "Факторинг Партнерс" сплатило за подання позовної заяви в електронній формі судовий збір в сумі 2 422,20 грн. то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 2340 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258- 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ) заборгованість за кредитним договором №80352 від 30.07.2021 у розмірі 20188,29 грн., з яких: 11913, 39 грн. заборгованість за тілом кредиту та 8274,90 грн. заборгованість за відсотками.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ) 3000 грн. витрати на правову допомогу та 2340 грн. судові витрати по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.11.2025

Суддя О.О. Волощук