Справа № 161/9810/24
Провадження № 2-др/161/94/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2025 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Присяжнюк Л.М.,
з участю секретаря судового засідання Ващук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів- виробничо-комерційна фірма «Віта-авто» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 08 жовтня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Ухвалено стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, стягнути з підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень 00 копійок. В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити.

На адресу суду 15 жовтня 2025 року від представника позивачів надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та додаткового гонорару. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_4 на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. кожному та додаткові витрати на професійну правничу допомогу- гонорар успіху у розмірі 10000 грн. кожному.

В заяві про уточнення позовних вимог від 02.12.2024 року просили стягнути з відповідачів, кожного зокрема, на користь кожного позивача по 5000 грн. витрат на правову допомогу.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача попередньо подав заяву про розгляд справи у відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення у справі, такого змісту.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В свою чергу, частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стороною позивачів були дотримані всі формальні підстави для вирішення питання про присудження на їх користь витрат на професійну правничу допомогу, які передбачені ч.1 ст.134, ч.8 ст.141 ЦПК України, це питання слід вирішити по суті шляхом ухвалення додаткового рішення.

Визначаючи розмір судових витрат позивачів на професійну правничу допомогу суд виходить з наданих документів, а саме: ордерів на надання правничої (правової) допомоги, договорів про надання правової допомоги від 17 жовтня 2023 року та 16 квітня 2024 року, актамим здачі-прийняття наданих послуг, квитанцієями до прибуткового касового ордера від 06 червня 2024 року.

Зважаючи на те, що позивачі заявили про те, що понесені витрати вони оцінюють в розмірі по 5000 грн., саме таку суму слід стягнути з відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_4 в користь позивачів.

Разом із тим не підлягає до задоволення вимога щодо стягнення коштів на професійну правничу допомогу- гонорар успіху.

Між позивачами та адвокатським об`єднанням «Дженерал Лігал Груп» укладено договори про надання правової допомоги, предметом яких є надання правничої допомоги клієнтам у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

Відповідно до умов Договору за надану правову допомогу, клієнт сплачує гонорар, який визначається додатковою угодою до договору.

Додатковою угодою до Договору сторони погодили, що розмір гонорару за надану правову допомогу (консультування клієнта, вивчення позову, аналіз законодавства, збір, підготовка та оформлення зібраних доказів, прийняття участі в засіданнях суду як представник клієнта по справі складає 10 000 грн. однак в даних угодах не передбачено «гонорар успіху» за рішення суду на користь клієнта в сумі 10 000 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Оскільки із наданих суду договорів про надання правової допомоги та додаткових угод до договорів про надання правової допомоги не передбачено такої винагорода адвокату, як гонорар успіху, тому в задоволенні таких вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц дійшов до висновку, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди, яка визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою.

Згідно з п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином із відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_4 слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 6500 грн., що становить 1 відсоток від задоволених сум вимог моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 5000 (пять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 в дохід держави 6500 (шість тисяч пятсот) грн. судового збору.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач 1: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Позивач 2: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач 1: ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач 2: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК