Справа № 136/2140/25
провадження № 2/136/821/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., отримавши та розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за вказаним позовом, судом перевірено зміст та форму позову на дотримання вимог ст.175, 177 ЦПК України та встановлено наступне.

Зі змісту позову слідує, що між АТ «Перший Український міжнародний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитні договори:

- 10.01.2019 кредитний договір №001, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 20322 грн.;

- 09.07.2021 кредитний договір №501, за яким Позичальнику кредит у сумі 8552.7 грн.

Відповідач не виконує кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку із чим утворилась заборгованість станом на 03.07.2025 яка склала за обома договорами у сумі 32005.30 гривень.

За правилами п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач у позові має зазначити обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також докази, які їх підтверджують.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Судом встановлено, що на підтвердження обставин укладення 10.01.2019 Договору №001 надана Заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування від 10.01.2029, якість якої є не досить читабельною, отож є необхідним надання її оригіналу для безпосереднього дослідження її судом, та відповідно до якої позичальник просила встановити їй на поточний рахунок у гривнях кредитний ліміт у розмірі 3000,00 грн, тоді як у позові позивач вказує, що за договором №001 від 10.01.2019 Позичальнику видано кредит у сумі 20322 грн., при цьому у позові не зазначено та до нього не додано доказів щодо узгодження між сторонами вказаних умов.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з положеннями п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2011 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Верховний Суд у справі № 909/243/18, акцентував увагу на відмінностях між поняттями «предмет спору» та «предмет позову». Зокрема, ВС зазначив, що предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднані можуть бути позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 911/414/18, провадження № 12-231гс18).

Також Верховний Суд у своїй постанові від 15.02.2019 у справі № 910/11811/18 зауважив, що кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (кредитні договори, договори забезпечення, тощо).

Отже, вимога про стягнення заборгованості за кожним кредитним договором є самостійною вимогою.

Таким чином, позов містить дві вимоги майнового характеру про стягнення кредитної заборгованості за окремими договорами, по кожному з яких позивачем нарахована заборгованість окремо та зазначено її складові, такі як заборгованість за основною сумою боргу, заборгованість за відсотками, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 грн. 00 коп.

Беручи до уваги, що позивачем заявлено дві окремі вимоги майнового характеру, тому необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 4844,80, з урахуванням застосованого коефіцієнту, у зв`язку із подачею позову через систему Електронний суд.

Таким чином позивачу належить доплатити судовий збір у розмірі 2422,40 грн. за реквізитами:

отримувач коштів ГУК у Він.обл./м. Липовець/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858;

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.);

Код банку отримувача (МФО) 899998;

Рахунок отримувача UA0002880;

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

В іншому випадку надати докази на підтвердження звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя також роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175,177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Роз`яснити, що якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатись неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Світлана ШПОРТУН