Справа № 485/689/25
Провадження №2/485/336/25
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючий - суддя Соловйов О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Снігурівка, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС - АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати,

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" (далі - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ") про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0103, площею 5,4 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (колишньої Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області).

15 травня 2012 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Райз-Південь" (далі - ТОВ "Райз-Південь) був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки.

30 січня 2018 року на підставі додаткової угоди № 3500112 до договору оренди землі від 15 травня 2012 року, укладеної між ним, орендарем ТОВ "Райз-Південь" та ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", до останнього перейшли права та обов`язки орендаря за договором оренди на умовах договору оренди, викладених у новій редакції цієї додаткової угоди.

Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" умови договору оренди земельної ділянки не виконував, у 2022-2024 роках орендну плату не сплатив, що є систематичним порушенням умов договору та є підставою для його розірвання у відповідності до ст.141 ЗК України.

Посилаючись на викладене, просив розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0103, стягнути з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" заборгованість зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки з урахуванням індексації у загальному розмірі 69189,29 грн, а також стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 04 червня 2025 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" (далі-ТОВ "Перемога-Плюс").

12 червня 2025 року позивач надав нову редакцію позовної заяви. У кінцевій редакції позовних вимог просить розірвати договір оренди землі від 15 травня 2012 року (кадастровий номер :02:000:0103, площа 5,4 га) укладений між ним та ТОВ "Райз-Південь" (новий орендар відповідно до додаткової угоди №3500112 від 30 січня 2018 року - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" - , орендар відповідно до Договору №1704/25-21 відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок від 17 квітня 2025 року - ТОВ "Перемога-Плюс" - ), який був зареєстрований у ДРРП 06 квітня 2018 року (номер запису про інше речове право 25698743) та стягнути з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" заборгованість зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки з урахуванням індексації у загальному розмірі 69189,29 грн, а також сплачений судовий збір (а.с. 94-97).

У відзиві на позов від 18 червня 2025 року, який суд вважав за можливе прийняти, представник відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" Журик А. Л. позов вважав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ", яке здійснювало діяльність на цій території було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі, використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України зареєстроване кримінальне провадження №0000075 згідно якого було розграбоване майно підприємства. Крім того, внаслідок бойових дій територія, на якій розташована земельна ділянка, є забрудненою вибухонебезпечними предметами, що унеможливлює її використання. Таким чином, у відповідача відсутня вина у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022-2024 рік за договором оренди земельної ділянки на підставі ч.6 ст.762 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с.101-104).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 разом з позовом просив розгляд справи здійснити у його відсутність.

Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про розгляд справи повідомлений через підсистему "Електронний суд", про причини неявки суд не повідомив.

Співвідповідач ТОВ "Перемога - Плюс" про розгляд справи повідомлений шляхом направлення виклику за зареєстрованим в ЄДРПОУ місцем знаходження, конверт повернуто з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі, суд прийшов до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 071395 від 28 жовтня 2004 року належить земельна ділянка площею 5,4 га, кадастровий номер :02:000:0103, розташованої на території Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області (раніше Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120503676 сформованої 13 квітня 2018 року (а.с. 6-7).

15 травня 2012 року позивач уклав з ТОВ "Райз-Південь" договір оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер :02:000:0103, за умовами якого передав земельну ділянку останньому в оренду терміном на 15 років (а.с. 74-78).

Згідно Додаткової угоди № 3500112 до Договору оренди землі від 15 травня 2012 року, укладеної 30 січня 2018 року, позивач, орендар ТОВ "Райз-Південь", новий орендар - ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" узгодили, що орендар відступає новому орендарю право оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер :02:000:0103, терміном до 29 грудня 2027 року. Сторони погодили викласти договір оренди від 15 травня 2012 року у новій редакції, викладеній у змісті додаткової угоди (а.с. 79-85).

За інформацією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 120504054 сформованого 13 квітня 2018 року, право оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер :02:000:0103 було зареєстровано за ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на підставі додаткової угоди № 3500112 від 30 січня 2018 року (а.с. 16).

17 квітня 2025 року відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" відчужив право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0103 ТОВ "Перемога-Плюс" на строк один рік, що підтверджується договором № 1704/25-21 від 17 квітня 2025 року відчуження (продажу) права оренди земельних ділянок (а.с. 86-92).

Положеннями п.2.3., 5.1 Договору № 1704/25-21 до покупця переходять усі права й обов`язки Орендаря щодо земельних ділянок за Договорами оренди землі (із змінами та доповненнями додатковими угодами; договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, а щодо невиконаних до цього часу зобов`язань - до повного їх виконання.

Згідно відповіді № 1374954 від 14 травня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер :02:000:0103 зареєстровано за ТОВ "Перемога-Плюс" на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 2025 року № 1704/25-21 (а.с.30-31).

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 ст. 373 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до цільового призначення.

Згідно ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч.5 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відчужуватися, передаватися у заставу (іпотеку) її користувачем без погодження з власником такої земельної ділянки, крім земельних ділянок державної, комунальної власності у випадках, визначених законом. Відчуження, передання у заставу (іпотеку) права оренди земельної ділянки здійснюється за письмовим договором між її користувачем та особою, на користь якої здійснюється відчуження або на користь якої передається у заставу (іпотеку) право оренди землі. Такий договір є підставою для державної реєстрації переходу права оренди землі у порядку, передбаченому законодавством.

Положеннями ст.7 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі відчуження права оренди земельної ділянки таке право переходить до особи, на користь якої воно відчужено.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати. При цьому, фундаментальне значення, крім ознаки "систематичність", має значення саме несплата орендної плати (висновок Верховного Суду у постанові від 11 липня 2018 року в справі № 484/3687/16).

Відповідно до п. 4.1. Договору оренди землі (у редакції додаткової угоди № 3500112), орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14571,90 грн за рік оренди.

Із цієї суми орендарем як податковим агентом утримуються податки (збори), передбачені чинним законодавством України (п.4.2. Договору оренди в редакції додаткової угоди № 3500112).

Орендна плата вноситься орендарем у такі строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Орендар перераховує грошові кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ "Укрпошта" шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі. Орендна плата може бути перерахована на користь орендодавця як орендарем, так і за дорученням останнього, третьою особою, що вважається належним виконанням умов даного договору (п.4.5. Договору оренди в редакції додаткової угоди № 3500112).

За положеннями п.12.3, 12.4 Договору оренди (в редакції додаткової угоди № 3500112) дія договору припиняється шляхом розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання даного договору в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору у односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Сторони у п.13.2. Договору оренди (в редакції додаткової угоди № 3500112) узгодили, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Позивач, звертаючись до суду, зазначив, що порушення його прав відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" полягає у систематичній несплаті орендної плати за договором оренди належної йому земельної ділянки у встановлений строк, а саме повної несплати орендної плати за 2022-2024 роки.

Відповідач не заперечив доводів позивача про те, що орендна плата за період 2022-2024 роки позивачу не сплачувалася. Проте зазначив, що несплата орендної плати сталася виключно через військову агресію Російської Федерації проти України, що унеможливило використання земельних ділянок у зазначений період та відповідно виконання зобов`язання за договором.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями ч.6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Актуальний перелік таких територій затверджений наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, згідно з яким Снігурівська міська територіальна громада Баштанського району Миколаївської області (до якої входить с.Павлівка), на території якої розташована спірна земельна ділянка, з 19 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, а наразі належить до територій можливих бойових дій.

У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.

Сторони у договорі не визначили перелік форс-мажорних обставин.

Разом з тим, абсолютна неможливість використання орендарем спірної земельної ділянки у 2022 році через окупацію території військовими формуваннями держави-агресора Російської Федерації, на якій така розташована, є підставою для звільнення його від сплати орендної плати за 2022 рік, на підставі ч.6 ст.762 ЦК України.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати за 2022 рік.

Доводи відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" про наявність обставин непереборної сили, як не здійснення сільськогосподарської діяльності, потенційне забруднення території сільськогосподарських угідь вибухонебезпечними предметами, які унеможливили для відповідача проведення сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років належними доказами не підтверджені.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. ст. 80 ЦПК України).

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до опублікованого на сайті Торгово-промислової палати України листа № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

У постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року у справі № 915/531/17, від 26 травня 2020 року у справі № 918/289/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 913/785/17, від 01 червня 2021 року у справі № 910/9258/20, від 06 жовтня 2022 року у cправі № 911/1805/21 зазначено, що статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Належних доказів обстеження земельної ділянки на предмет її забруднення вибухонебезпечними предметами, складання актів, внесення інформації до реєстру, як то передбачено Порядком ведення, адміністрування, користування відомостями реєстру територій, забруднених/ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 740 від 07.06.2024 (далі-Порядок), визнання непридатними, звільнення від оподаткування у зв`язку із забрудненням земельної ділянки вибухонебезпечними предметами відповідач суду не надав.

Дані Інтерактивної карти ДСНС на її офіційному сайті за посиланням Розмінування України (https://mine.dsns.gov.ua/) містить зазначення територій, на якій були виявлені або яка може забруднена вибухонебезпечними предметами, не є достовірним доказом на підтвердження замінування саме земельної ділянки позивача. На користь такого свідчить те, що за даними вказаної карти до небезпечних територій віднесено територію всього колишнього Снігурівського району Миколаївської області.

Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Отже, вказаний лист не є безумовною підставою для звільнення від виконання зобов`язань за кожним окремим договором.

Відповідач ТОВ "ЮТС-Агропродукт" протягом 2023-2024 років не вживав жодних заходів з метою обстеження земельних ділянок, про наявність обставин, які перешкоджають йому використовувати земельну ділянку за призначенням позивача не повідомляв. Така поведінка відповідача, на думку суду, є недобросовісною, що позбавляє позивача права користуватися своєю власністю, зокрема і отримувати від цього дохід.

Посилання представника відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на реєстрацію кримінального провадження № 0000075 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, згідно якого здійснено проникнення до відповідача військовим РФ у зв`язку з чим працівники позбавлені були доступу до території та майна та викрадення майна прідприємства не є доказом на підтвердження не здійснення відповідачем сільськогосподарської діяльності протягом 2023-2024 років на території Снігурівської ОТГ, зокрема с. Павлівка.

З урахуванням вищезазначеного, відповідач не спростував доводів позивача про те, що орендна плата за період 2023-2024 роки йому не сплачувалася. Відсутності своєї вини у порушенні зобов`язання та наявності підстав для звільнення від сплати орендної плати за 2023-2024 року не довів.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості з виплати орендної плати за 2023-2024 року є обґрунтованими.

Визначаючи розмір заборгованості, суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, відповідно до Договору оренди землі ( в редакції додаткової угоди № 3500112) орендна плата становить 10% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 14571,90 грн (п. 4.1).

Згідно п.4.4 Договору оренди (в редакції додаткової угоди № 3500112) передбачено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому, коефіцієнт ідексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталася раніше).

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки (НГО) визначає центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (п. 289.3 ПКУ). Таким органом є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Коефіцієнт індексації НГО має визначатися на підставі індексу споживчих цін за попередній рік за формулою: Кi = І:100, де І індекс споживчих цін за попередній рік.

Згідно данних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2024-rik/). Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: 1996 рік 1,703; 1997 рік 1,059; 1998 рік 1,006; 1999 рік 1,127; 2000 рік 1,182; 2001 рік 1,02; 2005 рік 1,035; 2007 рік 1,028; 2008 рік 1,152; 2009 рік 1,059; 2010 рік 1,0; 2011 рік 1,0; 2012 рік 1,0; 2013 рік 1,0; 2014 рік 1,249; 2015 рік 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 2016 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік 1,0; 2018 рік 1,0; 2019 рік 1,0; 2020 рік 1,0; 2021 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).

Таким чином, сума заборгованості відповідача по договору оренди складає:

за 2023 рік 14571,90 грн. х 1,0 = 14571,90 грн. за вирахування податків у розмірі 23 % (військовий збір за ставкою 5 відсотка та податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %), становить 11220,36 грн.;

за 2024 рік 14571,90 грн. х 1,051 = 15315,06 грн. за вирахування податків у розмірі 23 % (військовий збір за ставкою 5 відсотка та податок на доходи фізичних осіб за ставкою 18 %), становить 11792,59 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості зі сплати орендної плати за 2023 - 2024 роки складає 23012,95 грн.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості по орендній платі судом до уваги не береться, оскільки такий не узгоджується з положеннями, укладеного між сторонами договору, на порушення якого позивач посилався у позовних вимогах.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" орендної плати за період 2023-2024 роки підлягають задоволенню частково у загальному розмірі 23012,95 грн.

Щодо вимог про розірвання договору оренди землі.

За положеннями частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 вказала, що "під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом "д" частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Самий лише факт систематичного порушення договорів оренди землі у виді повної несплати орендної плати є підставою для розірвання таких договорів, незважаючи на те, чи надалі була повністю сплачена зазначена заборгованість. Погашення орендарем заборгованості з орендної плати не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди як на підставі частини другої статті 651 ЦК України(у разі часткової несплати (недоплати) орендної плати та істотності такого порушення), так і на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України(у разі систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати)".

Згідно з положенням частини першої статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" систематично не сплачував орендну плату позивачу за договорами оренди землі, а саме не здійснив виплату за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням його прав.

За вказаного, доводи позивача про наявність передбачених п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України, підстав для розірвання договору оренди землі знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню.

Продаж відповідачем ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" прав оренди земельної ділянки ТОВ "Перемога-Плюс" після істотного порушення прав орендодавця не є підставою для звільнення відповідачів від відповідальності за порушення умов договору. ТОВ "Перемога-Плюс" набув прав орендаря за договором оренди земельної ділянки після 17 квітня 2025 року, а тому є співвідповідачем по справі.

З урахуванням вище зазначеного, позовні вимоги у частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" на користь позивача заборгованості з виплати орендної плати підлягають частковому задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість з орендної плати за 2023-2024 роки в сумі 23012,95 грн.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн (а.с. 19), відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

У зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (33,26 %) в розмірі 402,84 грн за майнову вимогу та 1211,20 грн за немайнову вимогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС - АГРОПРОДУКТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога-Плюс" про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості зі сплати орендної плати - задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 5,4 га, кадастровий номер :02:000:0103, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" () та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 15 травня 2012 року (у редакції додаткової угоди №3500112 від 30 січня 2018 року до договору оренди землі від 15 травня 2012 року), право оренди за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" () на підставі договору №1704/25-21 від 17 квітня 2025 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 15 травня 2012 року за 2023-2024 роки в сумі 23012,95 грн (двадцять три тисячі дванадцять грн 95 к.) та 1008,44 грн (одна тисяча вісім грн 44 к) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога - Плюс" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , - 605,60 грн (шістсот п"ять грн 60 к.) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Миколаївського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 11 листопада 2025 року.

Суддя О. В. Соловйов