СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

20 жовтня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, у якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя:

- квартиру АДРЕСА_2 ,

- квартиру АДРЕСА_3 ,

- житловий блок АДРЕСА_4 ,

- житловий блок АДРЕСА_5 ,

- житловий блок АДРЕСА_6 ,

- житловий блок АДРЕСА_7 ,

- грошові кошти у розмірі 400 000 грн. 00 коп., отримані відповідачем ОСОБА_2 від продажу 1/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 .

Крім того, позивач просить у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на частину:

- квартири АДРЕСА_2 ,

- квартири АДРЕСА_3 ,

- житлового блоку №1 за адресою: АДРЕСА_8 ,

- житлового блоку №3 за адресою: мю АДРЕСА_8 ,

- житлового блоку №4 за адресою: мю АДРЕСА_8 ,

- житлового блоку АДРЕСА_7 .

Також позивач ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на її користь частину грошових коштів, отриманих від продажу 1/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 .

Водночас, із подачею даного позову позивач ОСОБА_1 скерувала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на:

- квартиру АДРЕСА_2 ,

- квартиру АДРЕСА_3 ,

- житловий блок №1 за адресою: АДРЕСА_8 ,

- житловий блок №3 за адресою: мю АДРЕСА_8 ,

- житловий блок №4 за адресою: мю АДРЕСА_8 ,

- житловий блок АДРЕСА_7 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 для розгляду даної позовної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.

Згідно з даними протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.10.2025 заява про забезпечення позову передану для розгляду по суті судді Святошинського районного суду м. Києва Єросовій І.Ю.

Суддя, вивчавши матеріли позовної заяви та додані до неї документи, доходить висновку про необхідність залишення вказаного позову без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Так, однією із форм звернення до суду у порядку цивільного судочинства є позовна заява, яка повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В силу приписів ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Із наведеного слідує, що позивач, звертаючись до суду, повинен вказати у позовній заяві ціну позову, виходячи із дійсної вартості майна, яка повинна підтверджуватися долученими до позову документами. Водночас, ОСОБА_1 вказує, що зазначення нею ціни позову є розрахунком ринкової вартості об`єктів нерухомості, з приводу яких між сторонами виник спір, а останньою до позову не долучено документів, з яких можна було б встановити ціну кожного об`єкта станом на день проведення їх оцінки та звернення до суду.

Крім того, суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В силу приписів ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У свою чергу, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та Кодексом України з процедур банкрутства.

Як вбачається зі змісту звернення ОСОБА_1 , остання звертається до суду саме із позовною заявою, за подачу якої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено відповідну ставку судового збору.

За своїм характером позовні вимоги ОСОБА_1 є вимогами майнового характеру, за заявлення яких позивач згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» повинна сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для розрахунку 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб слід звернутися до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», відповідно до якого розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2025 року становить 3 028 грн. 00 коп.

Як вбачається із позовної заяви, остання містить у переліку додатків посилання на наявність квитанції про сплату судового збору, водночас, під час відкриття провадження суддею не виявлено такого додатку, що свідчить про відсутність підстав стверджувати, що позивачем виконано вимоги закону в частині сплати належної суми судового збору. Отже, невиконання позивачем вимог закону щодо сплати судового збору у належному розмірі є суттєвим недоліком, який підлягає виправленню позивачем у визначений судом строк.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В силу ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У той же час, згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду не дотрималася вимог ст. 175-177 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором слід зашити без руху.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 175-177, 185-187, 258-261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху.

Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом встановлення дійсної вартості спірного майна, сплати судового збору та надання суду доказів про таке.

Надати позивачу строк на усунення недоліків заяви 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивача, що в разі не усунення недоліків у зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю.Єросова