УХВАЛА

05 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 990SCCV/42/24

провадження № 61-261вп25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визначення компетентного суду України для розгляду справи про визнання недієздатним громадянина України, який проживає в Республіці Польща,

УСТАНОВИВ:

1. 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про визначення компетентного суду України для розгляду справи про визнання недієздатним громадянина України, який проживає в Республіці Польща.

2. Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 громадяни України, але перебувають у Республіці Польща під тимчасом захистом як вимушені переселенці. ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 . Вказує, що її син має інвалідність та через стан здоров`я не може самостійно підписувати документи. Зазначає, що їх дім в Україні зруйнований внаслідок воєнних дій, а тому вона не може повернутися до України та самостійно звернутися до суду.

3. Враховуючи викладене та посилаючись на норми статті 295 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), просить визначити відповідний суд України до компетенції якого належить розглядати питання щодо визначення недієздатним її сина ОСОБА_2 .

4. Верховний Суд вважає, що у задоволенні заяви про визначення підсудності справи слід відмовити з таких підстав.

5. Відповідно до статті 295 ЦПК заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Підсудність справ про обмеження цивільної дієздатності чи визнання недієздатним громадянина України, який проживає за її межами, визначається за клопотанням заявника ухвалою судді Верховного Суду.

6. Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

7. Зміст заяви про визначення особи недієздатною передбачений частиною третьою статті 297 ЦПК.

8. Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

9. Матеріали, надіслані ОСОБА_1 до Верховного Суду, не містять заяви, для розгляду якої ОСОБА_1 просить визначити підсудність.

10. Враховуючи відсутність вказаної заяви Верховний Суд позбавлений процесуальних підстав й можливості вирішити питання про визначення підсудності цієї справи.

11. Верховний Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відмова у визначенні підсудності не позбавляє її права повторно звернутися до суду з вказаним клопотанням про визначення підсудності справи про визнання особи недієздатною, з наведенням обґрунтування належними та допустимими доказами.

Керуючись статтею 295 ЦПК,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визначення компетентного суду України для розгляду справи про визнання недієздатним громадянина України, який проживає в Республіці Польща відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя П.І. Пархоменко