Провадження № 2/643/204/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Харченко А.М.

за участю секретаря Риндіч О.Б.

представника позивача адвоката Янукян Л.Х.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Харченко Алли Миколаївни від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 327 360, 00 грн.; штраф у розмірі 1 106 476, 80 грн.; інфляційне збільшення боргу в розмірі 12 551, 51 грн., а також судові витрати. В подальшому розмір позовних вимог змінено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 дана цивільна справа визначена для розгляду судді Задорожній А.М.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2023, після усунення недоліків позивачем, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.04.2025 заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Задорожної А.М. від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення коштів за договором позики задоволено. Суддю Салтівського районного суду м. Харкова від розгляду цивільної справи №643/12650/23, провадження №2/643/204/25 відведено. Цивільну справу №643/12650/24, провадження №2/643/204/25 передано до канцелярії Салтівського районного суду міста Харкова для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025, справу передано на розгляд судді Харченко А.М.

Ухвалою суду від 05.05.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

17.11.2025 на електронну пошту суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Харченко А.М., посилаючись на те, що в ході розгляду справи № 643/12650/23 суддею Харченко А.М. виносились ухвали без з`ясування обставин справи, що свідчить про упереджене ставлення до сторони відповідача, сформоване на основі хибних тверджень позивачки, а не на основі дійсних та об`єктивних фактів. Тому, виникли об`єктивні причини відводу судді, приводом чого стало винесення суддею ухвал з порушенням норм процесуального законодавства, винесення необ`єктивних ухвал, в порушення принципу змагальності і рівності сторін, надання переваги одній із сторін, що може призвести до негативних наслідків та винесення незаконного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, підтримав свою заяву про відвід судді Харченко А.М. та просив відвести суддю Салтівського районного суду міста Харкова Харченко Аллу Миколаївну від розгляду цивільної справи №643/12650/23 у зв`язку з наявністю обставин, що викликають обґрунтовані сумніви у її неупередженості та об`єктивності, передати справу для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому законом.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Янукян Л.Х. в судове засідання з`явилася, заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді, оскільки відсутні законні підстави для її задоволення. Крім того, законність ухвал судді доведена висновками апеляційного суду.

Згідно з ч.2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлений відвід необґрунтований та підстави для задоволення відводу судді, передбачені ст. ст. 36, 37 ЦПК України, відсутні, з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід має бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), в тому числі, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Заява відповідача ОСОБА_1 про відвід, не містить жодної обґрунтованої підстави, яка свідчить про упередженість судді та могла бути підставою для задоволення відводу (або заявлення самовідводу), оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу й не свідчить про її упередженість чи необ`єктивність у розгляді даної справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з частиною 1 ст. 36 ЦПК України, наведені заявником обставини не можуть бути підставою для відводу.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, задовольняти не обґрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

В поданій заяві про відвід не обґрунтована наявність підстав для відводу і які б вказували на можливу упередженість та необ`єктивність судді при розгляді справи та прийнятті рішення. Заявлений відвід повинен бути вмотивований, містити відповідні аргументи та докази, які б підтверджували наявність підстав для відводу однак, подана заява зводиться до незгоди із прийнятими суддею процесуальними рішеннями, що не є підставою для відводу судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Враховуюче викладене, а також приймаючи до уваги, що наведені у заяві про відвід доводи відповідача ОСОБА_1 не можуть бути підставою для відводу судді, у задоволенні заяви про відвід необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 33, 36-40, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Харченко Алли Миколаївни від розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики відмовити.

Ухвала оскаpженню не пiдлягає.

Суддя Харченко А.М.