Справа № 724/829/25
Провадження № 2/724/320/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ахмедова Р. А.

за участі:

секретаря судового засідання: Корневської Є. Р.

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Мельника Р. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

11.03.2025 ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 червня 2023 року о 17:53 год по вул. Центральній, 84-Б, с. Колінківці, неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом марки FORD TRANSIT CONNECT д.н.з. НОМЕР_2 належним ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Оскільки винуватцем ДТП був неповнолітній ОСОБА_3 , 2007 року народження, батько останнього ОСОБА_2 пообіцяв, що він зобов`язується повернути кошти за автомобіль, який син пошкодив розбив в ДТП 25.06.2023 в сумі 7 000 доларів США, про що написав боргову розписку від 25.06.2023. Однак на даний час ОСОБА_2 , 1981 року народження так і не повернув зазначені кошти ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 заподіяно ОСОБА_3 , 2007 року народження та його батьком ОСОБА_2 , 1981 року народження майнову та моральну шкоду. На даний час зазначеними діями, ОСОБА_1 заподіяно та продовжується завдавати значної майнової та моральної шкоди.

По даному факту, адвокатом Соником В. В. в інтересах ОСОБА_1 було направлено заяву про кримінальне правопорушення від 06.01.2025. За результати перевірки інформації викладеної у звернені громадянина ОСОБА_1 , оперуповноваженим ЗС № 5 ВКП ЧРУП ГУНп в Чернівецькій області лейтенантом поліції О. Купчинським було видано довідку від 18.02.2025 відповідно до якої, в ході перевірки було опитано ОСОБА_2 , останній повідомив, що 25.06.2023 дійсно надав розписку в якій зобов`язувався відшкодувати завданні збитки. Наведене також підтверджується копією відібраних пояснень у ОСОБА_2 від 17.02.2025.

Таким чином ОСОБА_2 заборгував ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют відповідно ставки НБУ на дату звернення до суду становить 291 047,40 грн.

Підтримуючи вищевикладене, просить стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 несплачений борг в національній валюті гривна відповідно до курсу НБУ на день подачі позову, що становить 291 047,40 грн. еквівалентно 7 000 $, судовий збір в сумі 2910,47 грн, а також витрати на правову допомогу адвоката в сумі 40 000 грн.

14.07.2025 від представника відповідача адвоката Мельника Р. І. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач ОСОБА_2 не визнає позову, оскільки вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Крім того, відповідач з витратами на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн, не погоджується, оскільки, наданий розрахунок суми судових витрат є значно завищений, який не узгоджується із складністю справи та виконанням адвокатських робіт (наданих послуг), часом витрачених адвокатом та виконання відповідних робіт. Крім того, відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, тож на підставі положень Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

У зв`язку з вищезазначеним просить суд відмовити позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

18.08.2025 від представника відповідач адвоката Мельника Р. І. надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів та їх приєднання до матеріалів справи, в якому представник відповідач просить суд поновити стороні відповідача строк для подання доказу по справі, а саме копії постанови Чернівецького апеляційного суду від 21.10.2024 по справі № 724/2604/23 та приєднати зазначений доказ до матеріалів справи.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 вересня 2025 року визнано обов`язковою явкою у судове засідання позивача ОСОБА_1 для надання особистих пояснень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити. Суду пояснив, що 25.06.2023 сталася ДТП за участю ОСОБА_3 , який допустив зіткнення з його автомобілем. Транспортний засіб зазнав пошкодження. ОСОБА_2 дав йому розписку і він думав, що він відремонтує автомобіль. Він взяв ключі від автомобіля і відігнав автомобіль до майстра на ремонт. Потім позивач забрав розбитий автомобіль і зробив експертизу на даний транспортний засіб. У нього потім з`явився покупець і він за 15000 грн продав автомобіль на запчастини в серпні 2024 року. Він не знав, що машину потрібно було не продавати до тих пір поки не буде висновку експерта. До цього часу кошти за даний автомобіль йому відповідач не повернув.

ОСОБА_2 зобов`язався повернути 7000$, але на момент написання розписки експертизи транспортного засобу не було, позивач сам оцінив суму шкоди завданих ОСОБА_3 . Експертом було оцінено автомобіль на 206 000 грн. у іншій справі, яка вже розглянута судом. Він не надавав у борг ОСОБА_3 7000$, але він хоче щоб ОСОБА_3 віддав йому саме цю суму за пошкоджений автомобіль.

Представник відповідача адвокат Мельник Р. І. суду пояснив, що він та його довіритель позовні вимоги не визнають, просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Суду пояснив, що син відповідача вчинив ДТП. Вони вважають, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав. Суму боргу не відомо звідки позивач взяв, він сам вирішив, що йому повинні повернути 7000$ за пошкоджений автомобіль. Розписка надана позивачем містить виключно формулювання про обов`язок відповідача відшкодувати матеріальні збитки, завдані сином позивача в результаті ДТП. Із розписки не вбачається, що грошові кошти зазначені в розписці були надані відповідача. Тобто фактично дана розписка написана з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. Розписка від 25.06.2023 не свідчить про факт укладення договору позики та як наслідок про наявність між сторонами договірних відносин. Шкода завдана внаслідок ДТП не може бути стягнута за борговою розпискою. Відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, регулюється іншими нормами права. Боргова розписка оформлюється для підтвердження позики грошей, а шкода внаслідок ДТП це зобов`язання, що виникає внаслідок делікатних дій (тобто, заподіяння шкоди).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явився, але надав суду заяву в якій зазначив, що оскільки він є особою з інвалідністю ІІ групи, то станом здоров`я не може бути присутнім у судовому засіданні, просить розгляд справи провести без його участі, а за участю його представника ОСОБА_4 . Позов не визнає, заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, у судове засідання не явився, причини неявки не повідомив, з будь-якими заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

З наданої суду копії розписки, яка у судовому засіданні звірена з оригіналом встановлено, що у розписці від 25 червня 2025 року ОСОБА_2 зобов`язувався повернути грошові кошти у розмірі 7 000 доларів США за машину, яку син поламав розбив в ДТП 25 червня 2023 року (а. с. 10).

З копії Витягу з офіційного сайту НБУ щодо курсу валют станом на 05.03.2025 встановлено, що курс 1 долара США до гривні становить 41.5782 грн (а.с. 11).

З копії довідки про результати проведення перевірки інформації, викладеної у звернені громадянина ОСОБА_1 від 18.02.2025 наданої оперуповноваженим ЗС № 5 ВКП ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області лейтенантом поліції О. Купчинським на запит адвоката встановлено, що в ході перевірки було опитано ОСОБА_2 , останній повідомив, що 25.06.2023 дійсно надав розписку в якій зобов`язувався відшкодувати завданні збитки. Наведене також підтверджується копією відібраних пояснень у ОСОБА_2 від 17.02.2025на за (а.с.18).

З копії рапорту начальника відділення № 4 (м. Новоселиця) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції В. Тозлована вбачається, що у зв`язку з відсутністю даних які б указували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю у зв`язку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР, матеріали зареєстровані до ІТС ІПНП під № 1645 від 09.01.2025 направляється для їх розгляду згідно із Законом України «Про звернення громадян». У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли боргові зобов`язання, що підтверджуються розпискою ОСОБА_2 , а тому вбачаються ознаки цивільно-правових відносин спори про які вирішуються в судовому порядку (а.с.22).

З копії письмових пояснень від 17.02.2025 ОСОБА_2 останній пояснив, що 25.06.2023 він надав ОСОБА_1 розписку повернути грошові кошти. На даний час він не має такої можливості, у зв`язку з тим ніде не працює та являється особою з інвалідністю (а.с.23).

З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 05.08.2021, встановлено, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с. 91).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року апеляційні скарги Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Бартусевич Влада Миколаївна, задоволено.Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 червня 2024 року скасовано. У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовлено.

Додаткове рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 липня 2024 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати в сумі 2377,41 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 254,19 грн (а.с. 116-129).

З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого наданої КНП «Хотинський центр первинної медичної допомоги» Хотинської міської ради в становлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має діагноз Полінейроенцефалопатія, нейросенсорна втрата слуху, фонова ретинопатія та ретинальні судинні розміни, мієлопатія, хронічна ішемічна хвороба серця (а.с.141).

Норми права, які застосував суд та мотивована оцінка аргументів сторін. Висновки суду.

Згідно приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до приписів частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, необхідно виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16 та підтримані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 369/11450/19 (провадження № 61-10412св21) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такі правові висновки про застосування статей 1046, 1047 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати із датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак, у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг; за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-79цс14, який підтриманий у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року в справі № 752/19567/14-ц.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі№ 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Разом з тим, за результатами дослідження боргової розписки від 25.06.2023, яку надав позивач ОСОБА_1 , виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов, судом не встановлено наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики.

Так, відповідач ОСОБА_2 у розписці зазначив, що зобов`язується повернути гроші за машину у сумі 7000 доларів США, яку його син розбив під час аварії 25 червня 2023 року. Це говорить про те, що відповідач фактично не позичав у позивача грошових коштів, а зобов`язався відшкодувати шкоду завдану його сином внаслідок ДТП.

Більш того, у судовому засіданні сам позивач зазначив, що він не передавав відповідачу ніяких грошових коштів, а ця розписка була написана відповідачем ОСОБА_2 як зобов`язання відшкодувати шкоду за розбитий його автомобіль в результаті ДТП, яка сталася 25.06.2023, де винуватцем був неповнолітній син відповідача. Позивач сам оцінив суму шкоди у 7000 доларів США.

Отже, враховуючи, що передумовою для написання зазначеної вище розписки був не факт надання позивачем відповідачу грошових коштів, а намір забезпечити подальше відшкодування шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, а тому ця розписка не свідчить про факт укладення договору позики та як наслідок наявність між сторонами договірних відносин.

У даному випадку суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди (деліктні правовідносини).

Наявність між сторонами деліктних правовідносин також підтверджується постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року у справі № 724/2604/23 (провадження № 22-ц/822/773/24), де суд апеляційної інстанції встановив, що 25.06.2023 о 17.53 год. по вул. Центральній, 84-б с. Колінківці Чернівецького району Чернівецької області, неповнолітній ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf допустив зіткнення з транспортним засобом марки Ford Transit Connect під керуванням ОСОБА_1 . У даній справі, позивачем ОСОБА_1 було ініційовано цивільний процес, шляхом подання позовної заяви, у листопаді 2023 року, до Хотинського районного суду Чернівецької області до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 28.06.2024 позов ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідачів стягнуто суму матеріальної та моральної шкоди, спричинену внаслідок ДТП.

Зазначеною вище постановою Чернівецького апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано, у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Одним з підстав для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 позов до ОСОБА_2 як до власника транспортного засобу про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, не заявлявся.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт укладення договору позики з відповідачем, і при цьому наголошуючи на тому, що зміст розписки від 25.06.2025 не підтверджує даний факт, у зв`язку з відсутністю передачі грошових коштів у борг, тобто взагалі існування договірних відносин.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що правова природа відносини, які склалися між сторонами, випливають не з боргових зобов`язань стосовно отримання позики та обов`язків її повернення, а з відшкодуванням шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, що регулюється ст. 1187 ЦК України. Таким чином для реалізації своїх прав на відшкодування шкоди завданої відповідачем в результаті ДТП, позивачу слід звернутися до суду з відповідним позовом.

Однак, враховуючи те, що позивач кваліфікує встановлені обставини справи як укладення договору позики, а тому суд відповідно положення ч.1 ст.13 ЦПК України, не може за власною ініціативою встановити ті правовідносини та приймати по ним рішення про які не просить сторона позивача.

Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22).

Отже, у контексті даної справи, суд доходить до висновку, що сторона позивача не довів обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, зокрема не доведено існування договору позики, оскільки позивачем не було передано відповідачу грошових коштів, зазначені у борговій розписці від 25.06.2025, а у відповідача відповідно не виникло обов`язку їх повернути. Зазначена боргова розписка свідчить ніщо інше як про наявність деліктних правовідних між сторонами, яке не входить до предмету даного позову.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є необгрунтованими та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Тому суд відносить на рахунок позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 133, 137, 141, 242, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Представник відповідача: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 13 листопада 2025 року.

Суддя: Р. А. АХМЕДОВ