Провадження № 2/638/9029/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Гребенюк В.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Печерського районного суду міста Київа, Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями державних установ.

ВСТАНОВИВ:

12.11.2025 до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов вказаний позов ОСОБА_1 адреса реєстрації якого: АДРЕСА_1 до Київської міської прокуратури, , адреса місцезнаходження: місто Київ, вул. Предславинська, 45/9, Печерського районного суду міста Київа, , адреса місценаходження: місто Київ, пров. Хрестовий, 4, Державного казначейства України, , адреса місцезнаходження: місто Київ, вул. Бастіонна, 6.

За загальним правилом ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть, згідно ч. 4 ст. 28 ЦПК України, пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки від 18.09.2025 № 6326- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , а зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Вказане зареєстроване місце проживання позивача підтверджено на запит суду даними з Єдиного державного демографічного реєстру.

22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Враховуючи форму довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначеної у додатку 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1жовтня 2014 р. № 509, то в ній зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи; дата і місце народження; стать; серія, номер (у разі наявності), дата видачі паспорта громадянина України, ким і коли виданий/дані про документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини; відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину, недієздатну особу або особу, дієздатність якої обмежена; зареєстроване місце проживання; фактичне місце проживання/перебування.

Таким чином, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року у пункті 4, визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Крім того, названий пункт Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) визначає можливість для осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації можливість задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання. При цьому таке декларування/реєстрація здійснюється без внесення будь-яких відміток до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки.

З наведеного слідує, необхідність і можливість, в т.ч. внутрішньо перемішеної особи, зареєструвати адресу свого місця проживання для здійснення за такою адресою юридичнозначимих дій.

Отже, виходячи з норм чинного законодавства, вищевказана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує реєстрацію місця перебування чи проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що виключає можливість розгляду позовної заяви Шевченківським районним судом м. Харкова, виходячи з наведених правил підсудності визначених нормами ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ЦПК України.

В даному випадку також, слід врахувати висновки, наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 за яким особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини четвертої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи - сторони у справі.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання чи перебування, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Правом вибору підсудності статтею 28 ЦПК України наділений лише позивач.

Відповідачі знаходяться за вищевказаними адресами, що також підтверджується отриманими судом відповідями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Місцезнаходження відповідачів знаходяться в Печерському районі міста Києва, в межах територіальної підсудності Печерського районного суду міста Києва.

Враховуючи викладене, загальні правила підсудності частини 2 статті 27 ЦПК України, справу слід направити до Печерському районі міста Києва.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 27, 31, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу № 638/22467/25, провадження № 2/638/9029/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури, Печерського районного суду міста Київа, Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної діями державних установ передати за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01010, місто Київ, пров. Хрестовий, 4).

Копію вказаної ухвали направити для відома позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З текстом даного судового рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В. В. Гребенюк