КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/8949/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Когана Романа Віталійовича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 5 лютого 2025 року (суддя Каліушко Ф.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування,

встановив:

у жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 37 749грн 92 коп., витрати на проведення товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, у розмірі 4 800грн та судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 5 березня 2024 року о 15год. 24хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Dodge journey», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху та повороті ліворуч на перехресті вул. Аеропортівська з вул. Трудових резервів у м. Дніпрі не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та не переконалася, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулось зіткнення з попутним зліва автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який належить позивачу на праві власності, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Позивач посилався на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/3454/24 від 8 квітня 2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останню адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850грн.

Позивач зазначав, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Dodge journey», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 214986557 віл 5 червня 2023 року. 13 березня 2024 року він звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 5 березня 2024 року. 20 березня 2025 року він звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. із заявою про проведення товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «Audi А6

Hybrid», д.н.з. НОМЕР_2 , на дату ДТП, яке мало місце 5 березня 2024 року.

Позивач зазначав, що 5 квітня 2024 року отримав висновок експерта № 1404/24, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Audi А6 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 151 483грн 33 коп.

Позивач посилався на те, що 24 травня 2024 року відповідачем було здійснено страхове відшкодування у розмірі 113 733грн 41 коп. Оскільки вартість матеріального збитку перевищувала суму страхового відшкодування, яке було здійснено 24 травня 2024 року, він звернувся до відповідача стосовно виплати різниці між страховим відшкодуванням та фактично завданим матеріальним збитком, однак листом від 8 жовтня 2024 року відповідачем було відмовлено у перерахуванні страхової виплати.

Позивач вважав такі дії відповідача неправомірними, оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує встановлені ліміти відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілим особам, тому саме відповідач є зобов`язальним суб`єктом в частині належного виконання покладених на нього законом обов`язків.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 5 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Коган Р.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник позивача посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, безпідставне відхилення наданого ОСОБА_1 висновку судового експерта Дроздова Ю.В. № 1404/24 від 5 квітня 2024 року, оскільки він був складений у відповідності до вимог законодавства, зокрема й «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», з урахуванням приписів ст. 102, 106 ЦПК України. Крім того, експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, особисто здійснював огляд пошкодженого транспортного засобу та для проведення огляду в рамках даного експертного дослідження було запрошено представника відповідача, але на проведення додаткового огляду автомобіля відповідач не з`явився та огляд було проведено без його участі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що страхове відшкодування позивачу було виплачено відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України, які діяли на час відкриття апеляційного провадження, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 5 березня 2024 року на перехресті вул. Аеропортівська з вул. Трудових резервів у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Dodge journey», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та «Audi А6 Hybrid», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , у результаті якої автомобіль останнього отримав пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 8 квітня 2024

року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та

притягнуто до відповідальності за статтею 124 КУпАП (с.с. 11).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Dodge journey», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А21496577 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 160 000грн, розмір франшизи 0 грн.(с.с.10)

13 березня 2024 року ОСОБА_1 подав до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування (с.с. 12).

20 березня 2024 року уповноваженим ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» оцінювачем Ярмолюк В.В. був проведений огляд транспортного засобу «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_2 , та складений протокол (акт) огляду транспортного засобу, який позивач підписати відмовився (а.с. 72).

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 16 квітня 2024 року оцінювачем Ярмолюк В.В. , вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 129 377грн 09коп. з ПДВ на запасні частини та матеріали. Вартість матеріального збитку, завданого власнику майна «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок ДТП складає 113 783грн 41коп. без ПДВ на запасні частини та матеріали (с.с.67-78).

24 травня 2024 року платіжною інструкцією № 28726 ОСОБА_1 перераховано 113 783грн 41 коп. страхового відшкодування (с.с. 80).

Також 20 березня 2024 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. за зверненням ОСОБА_1 був проведений огляд транспортного засобу «Audi А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у присутності представника власника - ОСОБА_3 та Ярмолюка В.В. , складений протокол огляду, який не містить підписів осіб, у присутності яких був проведений огляд (с.с.18-19).

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №1404/24 від 5 квітня 2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi А6 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 335 973грн 70коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «Audi А6 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 151 483грн 33коп. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), транспортного засобу «Audi А6 Hybrid», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 137 126грн 92коп. (без урахування ПДВ) (с.с.13-17).

Листом ПАТ «НАСК «Оранта» від 8 жовтня 2024 року адвокату Когану Р.В. повідомлено про відсутність підстав для перегляду виплаченого страхового відшкодування (с.с.31).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у визначений законом строк здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу та виплатив страхове відшкодування, тому підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнути із відповідача недоплачену суму страхового відшкодування, в ході розгляду справи не встановлено.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частинами першою та другою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, заподіяної при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 визнана судом винною у скоєнні ДТП, у результаті якої був пошкоджений транспортний засіб, який належить позивачу.

Володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у

порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта».

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За змістом вказаної норми потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди для визначення розміру страхового відшкодування за правилами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише в тому випадку, коли представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не направить свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «НАСК «Оранта» після звернення позивача із заявою від 13 березня 2024 року про виплату страхового відшкодування направило 20 березня 2024 року свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу для визначення розміру збитків. За результатами такого огляду позивачу було виплачено страхове відшкодування.

Разом з цим, матеріалами справи також підтверджується, що позивач до отримання висновку страховика звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для проведення товарознавчої експертизи.

При цьому, наданий ОСОБА_1 висновок судового експерта Дроздова Ю.В. від 5 квітня 2024 року не спростовує правильність звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 70-D/14/13, складеного оцінювачем Ярмолюком В.В. на замовлення ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Аналіз звіту оцінювача Ярмолюка В.В. та висновку судового експерта Дроздова Ю.В. свідчить, що вони відрізняються вартістю запасних частин, які підлягають заміні, та вартістю ремонтних робіт.

Разом з цим, ні у позовній заяві, ні у апеляційній скарзі не наведено обґрунтування необхідності при вирішенні даного спору приймати до уваги саме висновок судового експерта Дроздова Ю.В.

Під час судового розгляду судом першої інстанції позивачем не будо надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що визначена страховиком сума страхового відшкодування не відповідає вимогам Закону України «Про обов`язкове

страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а звіт оцінювача Ярмолюка В.В. складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Не містить таких доводів і апеляційна скарга.

Крім того, позивачем не було надано доказів понесених ним витрат на ремонт транспортного засобу, щоб підтвердило вартість відновлювального ремонту, який визначений судовий експертом Дроздовим Ю.А.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що матеріали справи не містять доказів неправомірності дій страховика при визначенні та виплаті позивачу страхового відшкодування.

Також колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості стягнути з винної у ДТП особи різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та понесеними витратами на ремонт транспортного засобу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, оцінив надані докази, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Когана Романа Віталійовича залишити без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 5 лютого 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук