Справа № 159/6515/25
Провадження № 2/159/2120/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 листопада 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді - Смалюха Р.Я.,

за участю

секретаря судового засідання Клевецької О.М.,

позивач - не з`явився,

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк», від імені якого діє представник Вус Андрій Петрович, до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк» або позивач або кредитор або товариство або позикодавець) звернулося з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 або відповідач або позичальник або боржник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-314949 від 01.06.2021 року (далі кредитний договір) яка станом на 09.07.2025 складає 144325,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.06.2021 ОСОБА_2 уклав кредитний договір з АТ «Кредобанк» №CL-314949. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах визначених у кредитному договорі повернути кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом, комісію та інші платежі. Сума виданого кредиту становить 200000 грн. Строк користування кредитними коштами до 31.05.2024. Процентна ставка за користування кредитним коштами 35% річних. У зв`язку з тим, що позичальник взятих на себе зобов`язань не виконав, станом на 09.07.2025 у нього виникла заборгованість в розмірі 144325,18 грн, яка складається з 101921,55 грн боргу за тілом кредиту та 42403,63 грн заборгованості за процентами.

Оскільки на даний час відповідач заборгованість не погасив, керуючись статями 11, 16, 526, 525, 530, 625, 610, 626, 628, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), позивач просить стягнути борг у судовому порядку. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою від 18.09.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, вирішив формування і зберігання справи здійснювати у змішаній формі, судове засідання у справі призначив на 07.11.2025.

У судове засідання 07.11.2025 учасники справи не прибули, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

03.10.2025 до суду повернулося поштове відправлення № 702, яким відповідач повідомлявся про розгляд справи 07.11.2025, з відміткою про його отримання відповідачем під особистий підпис.

Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про час, місце і дату судового розгляду.

Верховний Суд у своїх постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19) та від 8 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) наголосив, що якщо учасники судового процесу, зокрема сторони чи їхні представники, не з`явилися на судове засідання, але суд дійде висновку, що наявних матеріалів достатньо для ухвалення законного та обґрунтованого рішення, розгляд справи може бути завершено без її відкладення. Основним критерієм для відкладення справи є не відсутність сторони або її представника, а неможливість вирішення спору в межах відповідного судового засідання.

У цій справі суд вважає, що наявних матеріалів достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення, тому вирішення спору по суті може відбутися без відкладення розгляду справи.

Зважаючи на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалити заочне рішення на основі наявних у справі доказів. Це зумовлено тим, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явився без пояснення причин та не подав відзиву, позивач просить задовольнити позов, заперечень проти заочного рішення не подавав.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів звукозапису не проводилася.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

31.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Кредобанк» з письмовою анкетою-заявою № CL-314949 на отримання готівкового кредиту в розмірі 200000 грн на 60 місяців зі сплатою 35% річних у якій зазначив свої персональні дані, контакти та вид діяльності.

01.06.2021 ОСОБА_1 уклав з АТ «Кредобанк» кредитний договір №CL-314949. Сума кредиту складає 200000 грн (п. 2.1). Дата видачі кредиту 01.06.2021 (п. 2.2.). Строк кредитування 24 місяці до 31.05.2023 (п. 2.3). Процентна ставка складає 35% річних (п. 4.1). Позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку платежів, який визначений у Додатку №1 до цього кредитного договору Всього позичальник зобов`язався здійснити 24 щомісячні платежі по 11758 грн, останній платіж мав становити 11760,58 грн (п. 6.2 та Додаток №1 до кредитного договору).

Зазначений кредитний договір та Додаток №1 до кредитного договору підписаний позичальником його особистим підписом.

01.07.2022 між позивачем та відповідачем укладено додатковий договір №1 до кредитного договору №CL-314949 від 01.06.2025. У п. 1 цього додаткового договору сторони змінили раніше визначений графік (додаток №1 до додаткового договору) платежів та продовжили строк користування кредитними коштами до 31.05.0224.

І додатковий договір №1 до кредитного договору, і Додаток №1 до додаткового договору, яким визначено новий графік платежів, підписаний позивачем та відповідачем.

01.06.2022 відповідач під особистий підпис ознайомився з паспортом споживчого кредиту у якому містяться умови аналогічні тим, що викладені у підписаному 01.06.2022 кредитному договорі.

Випискою з особового рахунку, який відкритий в АТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_1 та меморіальним ордером №29802469 від 01.06.2021 підтверджується, що 01.06.2021 видано кредитні кошти в розмірі 200000,00 грн.

16.04.2025 позивач звернувся з досудовою вимогою до відповідача у якій просив не пізніше 10 календарних днів з дня її отримання погасити заборгованість по кредитному договору в розмірі 140163,39 грн, яка існувала станом на 10.04.2025.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник з 01.06.2021 по 09.07.2025 було нараховано проценти на поточну суму заборгованості в розмірі 129841,32 грн та проценти на прострочену суму заборгованості в розмірі 52338,86 грн, з яких 35146,38 грн (2943,01+ 3071,8+ 3071,8+ 2971,71+ 3071,8+ 2972,71+ 3071,8+ 3071,8+ 2774,55+ 3071,8+ 2972,71+ 2080,89) за період з 01.06.2024 по 09.07.2025.

Водночас відповідач сплатив заборгованість за тілом кредиту в розмірі 98078,45 грн та сплатив процентів у розмірі 139776,55 грн.

Встановивши обставини справи, вивчивши пояснення та доводи учасників справи суд дійшов висновку, що спір виник у сфері договірних відносин, а саме щодо виконання умов кредитного договору в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ч. 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Отже, суд дійшов висновку, що сторони, підписавши кредитний договір CL-314949 від 01.06.2021 узгодили всі його істотні умови (суму кредиту, процентну ставку, строк кредитування).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку видно, що відповідач сплатив заборгованість по тілу кредиту в розмірі 98078,45 грн, отже у відповідача існує заборгованість за тілом кредиту в розмір 101921,55 грн (200000,00 грн виданого тіла кредиту - 98078,45 грн сплаченого тіла кредиту).

У матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем боргу по тілу кредиту у більшому розмірі.

Відповідач контррозрахунку заборгованості суду не надав.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором є правомірними в розмірі 101921,55 грн.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на дві групи: законодавчо встановлені (їхній розмір та підстави стягнення визначаються нормативно-правовими актами) та договірні (визначаються безпосередньо сторонами у договорі).

Отже, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України у відповідача виник обов`язок сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 35% річних, лише до дня повернення позики 31.05.2024 (такий строк повернення кредитних коштів був узгоджений сторонами в додатковому договорі №1 від 01.07.2022 до кредитного договору від 01.06.2021).

Докази того, що сторони погодили нарахування процентів у розмірі 35% річних після закінчення строку користування кредитом, у матеріалах справи відсутні.

Зазначені висновки суду здійснені з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду висловленої у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, в якій зазначено, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник з 01.06.2021 по 09.07.2025 було нараховано проценти на поточну суму заборгованості в розмірі 129841,32 грн та проценти на прострочену суму заборгованості в розмірі 52338,86 грн, з яких 35146,38 грн за період з 01.06.2024 по 09.07.2025.

Водночас відповідач сплатив заборгованість за процентами у розмірі 139776,55 грн.

Оскільки частина процентів в розмірі 35146,38 грн нараховані після закінчення строку кредитування, то такі проценти не є процентами за користування кредитними коштами. Водночас такі проценти могли бути нараховані в порядку ст. 625 ЦК України, як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, який діє в Україні безперервно з 24.02.2025, позичальники звільняються від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Відповідач контррозрахунку нарахування та сплати ним процентів за кредитним договором не надав.

Отже суд дійшов висновку про підставність вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентам за кредитним договором в розмірі 7257,25 грн (129841,32 грн проценти на поточну суму боргу + 52338,86 грн процентів на прострочену суму боргу - 35146,38 грн процентів за період з 01.06.2024 по 09.07.2025 - 139776,55 грн сплачених відповідачем процентів) станом на 31.05.2024.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а аза відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, безпосередньо досліджені у судовому засіданні, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач неналежно виконував умови кредитного договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту, а тому позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, стягнувши з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 109178,80 грн, яка складається з 101921,55 грн заборгованості за тілом кредиту та 7257,25 грн заборгованості за процентами станом на 31.05.2024, водночас у стягненні процентів в розмірі 35146,38 грн за період з 01.06.2024 по 09.07.2025 необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач сплатив судовий збір в мінімальному його розмірі 3028,00 грн, то його належить стягнути з відповідача в повному обсязі, оскільки суд задовольнив позов повністю.

Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 247, 262-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-314949 від 01.06.2021 у розмірі 109178,80 грн, яка складається з:

-101921,55 грн заборгованості за сумою виданого кредиту;

-7257,25 грн заборгованості за процентами станом на 31.05.2024.

Відмовити у стягнені з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» процентів в розмірі 35146,38 грн за період з 01.06.2024 по 09.07.2025.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судовий збір у сумі 3028,00 грн.

Копію цього рішення суду надіслати сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковельським міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; );

Відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 11.11.2025.

Головуючий:Р. Я. СМАЛЮХ