У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11383/25

№ 2/183/6647/25

10 листопада 2025 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Фролова В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

У С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2025 справу передано на розгляд судді Фроловій В.О.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області та підлягає направленню за підсудністю з таких підстав.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені частиною 2 статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При зверненні до суду позивачем зазначено своє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , та юридичну адресу (місцезнаходження) відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, що належить до територіальної юрисдикції Соборного районного суду міста Дніпра.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Вирішуючи питання можливості розгляду цієї позовної заяви Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

У рішенні ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України" суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні раніше згадуваної справи "Занд проти Австрії", зазначено, що термін "судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Отже, враховуючи зазначені вище обставини та норми чинного законодавства, суддею не встановлено жодних обставин, які б давали можливість розгляду цієї справи саме Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області, а тому суддя вважає, що відповідно до вимог ст. 316 ЦПК України, дана цивільна справа підсудна Соборному районному суду міста Дніпра, тобто за місцезнаходженням відповідача (ч. 2 ст. 27 ЦПК України), що відноситься до території указаного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Крім того, нормами статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що дана цивільна справа підлягає розгляду судом за загальним правилом згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України та має бути передана до Соборного районного суду міста Дніпра.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 27, 28, 30-32, 187, 353, 354 ЦПК України

П О С Т А Н О В И Л А:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко Ганна Василівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування передати до Соборного районного суду міста Дніпра (місцезнаходження за адресою: 49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Юрія Горовця (Гусенка), буд. 13).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 10 листопада 2025 року.

Суддя В.О. Фролова