ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/792/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи: Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - заявник, ОСОБА_1 ) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою в порядку окремого провадження, заінтересовані особи - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у д.Лопаткіно Подільського району Московської області, російська федерація, помер її батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Родинний зв`язок із померлим ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження від 27.06.1977. Факт смерті батька ОСОБА_2 на територій російської федерації підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.04.2024 серії НОМЕР_1 , зареєстрованим Відділом РАЦС по Міському округу Подольськ Головного управління РАГС Московської області.

Так, заявник зазначає, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадкових прав на спадщину.

Ухвалою суду від 06 листопада 2025 року прийнято до провадження дану справу, здійснено необхідні заходи згідно Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В судове засідання заявниця не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі.

В судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення, постановлене у справі про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно відповідати вимогам статей 203, 275 ЦПК. Суд повинен також навести в рішенні докази в підтвердження висновку про обставини, що мають значення для вирішення справи, а при задоволенні заяви чітко викласти встановлений факт.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.06.1977 року № 917.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить запис в свідоцтві про смерть, зареєстрований Відділом РАЦС по Міському округу Подольськ Головного управління РАГС Московської області та підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24 квітня 2024 року.

У частинах третій - четвертій статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлені Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженою наказом Міністерством охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.

Відповідно до вказаної Інструкції лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результатів розтину.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.

ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦСу можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).

Із матеріалів справи відомо, що факт смерті батька заявника ОСОБА_2 на території м. Подольськ, д.Лопаткіно, Московська область, російська федерація зафіксовано відповідним державним органом іноземної держави. Відділ РАЦС по Міському округу Подольськ Головного управління РАГС Московської області склав актовий запис про смерть № 4 та видав відповідне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 24 квітня 2024 року, копія якого є у заявника.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Разом з цим, відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану разом з їх перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане на підставі законодавства іноземної держави, на території якої помер батько заявника, підстав для встановлення факту смерті немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 234, 235, 256, 259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи: Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення фактів смерті - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ ЛУЖЕЦЬКА О.Р.