Справа № 495/6486/25
Провадження № 2/515/2043/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Дем`янової О.А.,

за участю секретаря судового засідання Унгурян Т.В.,

розглянувши заяву представника позивачки адвоката Портної Уляни Олександрівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, та визнання спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Портну У.О. звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю разом з відповідачем, як чоловіка та жінки, та визнання спільної сумісної власності. До позовної заяви позивачкою додано заяву про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів.

27 серпня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області матеріали справи передано на розгляд Татарбунарському районному суду Одеської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2025 року справу передано судді Дем`яновій О.А.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

28 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником позивачки адвокатом Портною У.О. подано заяву про усунення недоліків разом з пакетом документів, неналежна якість яких стала підставою для залишення позову без руху.

04 листопада 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області відкрито провадження у справі порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Разом з позовною заявою 04 листопада 2025 року представником позивачки, адвокатом Портною У.О. подано заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступне рухоме майно: Автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, рік випуску 2010, державний номер НОМЕР_1 , № шасі кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору, укладений у СГ, №7162/23/000510 від 03.03.2023р., виданий ФОП ОСОБА_3 , місце реєстрації ТСЦ 5641. Автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, рік випуску 2001, державний номер НОМЕР_3 , № шасі кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_2 на підставі договору, укладений у СГ, №5652/17/000423 від 06.12.2017р., виданий ПП «ДАФ-77», місце реєстрації ТСЦ 5143. Автомобіль MAN TGS 18/320, рік випуску 2009 р., державний номер НОМЕР_5 , № шасі кузова НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_2 на підставі куплі - продажу 16.05.2024р., місце реєстрації ТСЦ 1249.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Клопотання про забезпечення позову підлягає поверненню представнику заявнику з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Положення частини першої статті 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до частини п`ятої статті 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що заявником, у порушення вимог пункту 6 частини першої статті 151 ЦПК України, у клопотанні про забезпечення позову взагалі не вказано пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Разом з цим, згідно частини шостої статті 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року складає 3 028 грн.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про судовий збір», заяви у справах окремого провадження; заяви про забезпечення доказів або позову; заяви про перегляд заочного рішення; заяви про скасування рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу); заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заяви про роз`яснення судового рішення, які подано; заяви про сприяння третейському суду (міжнародному комерційному арбітражу) в отриманні доказів фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 0,2 = 605 грн 60 коп).

Частиною 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено застосування коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі.

Отже, при поданні до суду заяви про забезпечення позову через підсистему «Електронний суд» сума судового збору складає 484 грн 48 коп (605,60х0,8).

При цьому представником позивачки до заяви про забезпечення позову додано квитанцію про сплату судового збору у сумі 448 грн 48 коп.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявником сплачено судовий збір у неналежному розмірі.

Відповідно частини десятої статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-154 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивачки адвоката Портної Уляни Олександрівни про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається на веб-сторінці на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною адресою https://tb.od.court.gov.ua.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Татарбунарський районний суд до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.А.Дем`янова