УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 278/4732/14-ц

провадження № 61-12837ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М.,

Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Володимир Васильович, на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 15 травня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 278/4732/14-ц, виданого Богунським районним судом міста Житомира про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») боргу в сумі 3 149 051,26 грн та поновлення строку для його пред`явлення.

Заяву мотивував тим, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28 грудня 2015 року у справі № 278/4732/14-ц позов

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково та стягнуто у солідарному порядку із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 159 763, 71 швейцарських франків та пеню в розмірі 1 000 000 грн.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 17 січня

2022 року замінено первісного стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» при виконанні рішення Богунського районного суду від 28 грудня 2015 року на його правонаступника ОСОБА_2 .

Згідно з повідомленням Житомирського Відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області 26 листопада

2020 року виконавче провадження було завершено на підставі

пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», постанову про повернення виконавчого документа та оригінал виконавчого документа було повернуто стягувачу - ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Разом з тим, відповідно до повідомлення цього товариства оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 не надходив, що вказує на його втрату.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 15 травня

2025 року, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року, заяву задоволено частково.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 278/4732/14-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в частині стягнення заборгованості в солідарному порядку із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» борг в сумі 3 149 051, 26 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Суд першої інстанції з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що виданий для примусового виконання рішення суду виконавчий лист в частині стягнення в солідарному порядку боргу був втрачений та до цього часу рішення суду не виконано. Враховуючи, що виконавчий лист

був повернутий стягувачу на підставі постанови державного

від 26 листопада 2020 року, строк повторного пред`явлення його до виконання - 26 листопада 2023 року, у зв`язку із уведенням воєнного стану на території України він переривався, тому підстави для поновлення відсутні, оскільки він не є пропущеним.

16 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук В. В. засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 15 травня

2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року.

У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, від 28 липня 2021 року у справі № 2-3345/11.

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження щодо оскарження ухвалу Богунського районного суду міста Житомира

від 15 травня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 07 жовтня 2025 рокущодо вирішення питання поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), після їх перегляду в апеляційному суді, статтею 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Так само не підлягає касаційному оскарженню і постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду такої ухвали.

У пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ткачук В. В. на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 15 травня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року щодо вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.

Щодо оскарження ухвали Богунського районного суду міста Житомира

від 15 травня 2025 року та постанови Житомирського апеляційного суду

від 07 жовтня 2025 рокущодо розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У частині першій статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини

(далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

ЄСПЛ наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У пункті 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого документу є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у разі доведеності втрати його оригіналу.

У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 2-1380/08 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку із його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року

у справі № 2-836/11 вказано, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 20 травня 2021 року у справі № 1005/7133/2012, від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14, від 14 грудня 2022 року у справі № 753/20452/21, від 01 березня 2023 року у справі № 433/1335/14-ц, від 09 червня 2023 року у справі № 607/13804/13 зазначено, що дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Судами встановлено, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 28 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором

№ МL-010/053/2007 від 02 липня 2010 року в сумі 159 763, 71 швейцарських франків та пеню в розмірі 1 000 000 грн.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 17 січня

2022 року замінено первісного стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» під час виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира

від 28 грудня 2015 року у справі № 278/4732/14-ц на його

правонаступника - ОСОБА_2 .

Згідно з повідомленням Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області від 12 квітня

2023 року у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 із примусового виконання виконавчого листа №2 78/4732/14-ц від 04 серпня 2017 року, виданого Богунським районним судом міста Житомира про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Україна» боргу в сумі 3 149 051, 26 грн. Дане виконавче провадження 26 листопада 2020 року було завершено на підставі пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал виконавчого документа було направлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Станом

на 12 квітня 2023 року виконавчий документ повторно не надходив та на примусовому виконанні у відділі не перебуває.

Із відповіді ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 25 липня 2024 року слідує, що перевіркою журналу вхідної кореспонденції ТОВ «ОТП Факторинг Україна» встановлено, що з моменту укладення 10 вересня 2020 року договору факторингу з ТОВ «ФК «Амбер» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надходив оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа через його втрату, стягувач повинен надати належні докази такої втрати, а суд - перевірити, чи не виконане рішення суду, на підставі якого виданий виконавчий лист, і чи не втратило це рішення чинність (див. постанову Верховного Суду від 01 листопада

2023 року у справі № 6-66/2011).

Cуди встановили, що у матеріалах справи наявні докази свідчать про те, що виданий для примусового виконання рішення суду від 28 грудня 2015 року виконавчий лист в частині стягнення в солідарному порядку боргу із ОСОБА_1 боргу був втрачений та до цього часу рішення суду не виконано.

Як було зазначено вище станом на 12 квітня 2023 року виконавчий документ повторно не надходив та на примусовому виконанні у відділі не перебуває.

Жодних доказів виконання рішення суду від 28 вересня 2012 року матеріали справи не містять та самим ОСОБА_1 такі докази не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди дійшли обґрунтованих висновків про те, що матеріали справи не містять доказів виданий судом виконавчий лист ні у стягувача, ні в органі виконавчої служби на виконанні не перебуває, а тому сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його втрачено.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи (втрати виконавчого листа), власного тлумачення норм права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Крім цього, Верховний Суд відхиляє доводи представника заявника про

те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права

без урахування висновків щодо застосування норм права у

подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, від 28 липня 2021 року у справі № 2-3345/11, оскільки висновки, викладені в судових рішеннях, що оскаржуються, їм не суперечать.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Ткачука В. В. необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Володимир Васильович, на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 15 травня 2025 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 жовтня 2025 року за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська