УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 року матеріали позовної заяви передано до провадження судді Пономаренко Н.В.

Вказана позовна заява мала ряд недоліків, тому ухвалою суду від 10.10.2025 року позивачу було надано строк на усунення недоліків, а позовну заява була залишена без руху.

На виконання ухвали суду представником позивача через підсистему «Електронний суд» подано заяву, яка надійшла до суду 27.10.2025, про усунення недоліків у якій викладено нові позовні вимоги, а саме:

1.Поділити спільне майно з ОСОБА_2 - автомобіль марки «Toyota Yaris» 2013 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 » - 50/50%.

2.Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Toyota Yaris» 2013 року випуску, синього кольору, VIN: НОМЕР_1 , державний номерний знак « НОМЕР_2 » або стягнути на користь позивача грошову компенсацію вартості цієї частини в сумі 154 282,50 гривні 50 копійок.

3.Визнати Договір дарування від 23.09.2025 недійсним.

Однак вимоги ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.10.2025 року, виконані не в повному обсязі, зокрема ухвалою визначено, що позивачу на виконання недоліків позивачу з поміж іншого необхідно було визначитись із способом захисту цивільних прав та інтересів визначених цивільним законодавством та зазначити, яке саме майно позивач просить поділити та в якій частині.

Разом з тим, стороною позивача не виконано у повному обсязі вимоги ухвали суду від 10.10.2025, оскільки не зазначено чітко зміст позовних вимог, в вказано вимоги з альтернативою вибору між ними: - «необхідно визначитись із способом захисту цивільних прав та інтересів визначених цивільним законодавством та зазначити, яке саме майно позивач просить поділити та в якій частині» або «стягнути на користь позивача грошову компенсацію вартості цієї частини в сумі 154 282,50 гривні 50 копійок.», що є процесуальними недопустимим.

Разом із цим, вимоги ч. 3 ст. 185 ЦПК України передбачають, що якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Слід зауважити, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із позовною заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу, оскільки позивачем в повній мірі не усунуто недоліки викладені в ухвалі суду від 10.10.2025.

Водночас, суд роз`яснює позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: