ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2025 року

м. Харків

справа № 639/1646/25

провадження № 22-ц/818/4203/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на заочне рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 29 травня 2025 року у складі судді Рубіжного С.О. ,-

в с т а н о в и в:

У березні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс», звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 4523949 від 05.05.2021 у розмірі 13725,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.056.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 4523949, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відправленим відповідачу електронним повідомленням (SMS). Зазначає, що на підставі платіжного доручення відповідачу на картковий рахунок було перераховано 3000 грн. Проте зазначені кошти у встановлений договром строк відповідач не повернув.

10.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до відповідача, відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №06Т від 10.08.2021 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13725,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за тілом, 10125,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 600,00 грн - сума заборгованості за комісією.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Заочним рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 29 травня 2025 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не надані належні та допустимі докази, які б підтверджували заявлені ним позовні вимоги, а саме неможливо достовірно встановити, що документи були підписані сторонами, які зазначені у договорі. З копії платіжного доручення 45435597 від 05.05.2021 неможливо достовірно ідентифікувати отримувача коштів через відсутність у платіжному дорученні реквізитів рахунку отримувача, кредитний договір не містить реквізитів банківського рахунку, на який ТОВ «Мілоан» мало перерахувати кредитні кошти відповідачу. Додане до позовної заяви платіжне доручення, що завірене лише підписом уповноваженої особи та печаткою ТОВ «Мілоан», із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору. Також доручення не містить підпису та печатки надавача послуг (банку), дату прийняття до виконання та дату виконання платіжної операції. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є первинним документом не є належним доказом наявності заборгованості.

В апеляційній скарзі Романенко М.Е. який діє в інтересах ТОВ «Діджи Фінанс» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на телефон вказаний позичальником при укладанні договору. Вказаний підпис міститься на першій сторонці кредитного договору. Платіжне доручення 45435597 від 05.05.2021, враховуючи вимоги Інструкції, яка була чинною на момент перерахування кредитних коштів, відповідає вимогам закону, тобто є належним та допустимим доказом. Оскільки кредит не повернутий вчасно, за умовами п. 2.3.1.2 кредитного договору, відбулась автопролонгація, яка не може перевищувати 60 днів. Наведений апелянтом розрахунок заборгованості за процентами відповідає умовам погодженими між відповідачем та ТОВ «Мілоан». Одночасно апелянт просить суд витребувати у КТ «Таскомбанк» наступні докази: інформацію чи емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку НОМЕР_1 , виписку про рух коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 за період з 05.05.2021 по 08.05.2021 з відображенням часу зарахування коштів та ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , у тому числі прізвище ім`я, по батькові, РНКОПП, серію та номер паспорта, адресу місяці проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) усі інші наявні відомості щодо даної особи. До апеляційної скарги додає скріншот першої сторінки Договору про споживчий кредит №4523949 від 05.05.2021 із одноразовим ідентифікатором, результати пошуку в базі даних WHOIS, оригінал електронного примірника Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан». Просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наявної Анкети-заяви на кредит №4523949 створеної 05.05.2021 заявку подано з ІР адреси: НОМЕР_2 . В зазначеній анкеті містяться персональні дані ОСОБА_1 , сума кредиту 3000,00 грн., строк кредиту 15 днів з 04.05.2021 року, сума до повернення 4725,00 грн. (а.с. 11).

05.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладений договір про споживчий кредит № 4523949. Вказаний договір підписано ОСОБА_3 , ТОВ «Мілоан» 05.05.2021 о 02:49 (а.с. 12-15).

Згідно п. 2.1 Договору про споживчий кредит №4523949 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправленні Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті.

Згідно Графіку платежів сума кредиту 3000,00 грн, проценти за користування кредитом 1125,00 грн., комісія 600,0 грн ( а.с. 16).

Згідно Платіжного доручення 45435597 долученого позивачем: дата такого доручення 05.05.2021, платником зазначено ТОВ «Мілоан», Банк платника ТОВ ФК «Елаєнс», отримувач ОСОБА_1 , банк отримувача MASTERCARD кредит рах.№ НОМЕР_3 , сума 3000,00 грн., призначення платежу: Кошти згідно договору 4523949 (а.с. 18).

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, заборгованість відповідача за Договором №4523949 від 05.05.2021 року станом на 19.07.2021 у розмірі 13725,00 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту - 3000,00 грн.; заборгованість по процентам 10125,00 грн.; заборгованість по комісії 600,00 грн. (а.с. 19).

10.08.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги №06Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» належні йому права вимоги до ОСОБА_1 , відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №06Т від 10.08.2021 р. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 кредитний договір №4523949 від 05.05.2021 (а.с. 20-24, 25-27).

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №06Т від 10.08.2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступлено право вимоги заборгованості ТОВ «ТОВ «Діджи Фінанс» до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 4523949 від 05.05.2021 в сумі 13725,00 грн, з них: основна сума боргу 3000 грн, сума заборгованості за відсотками 10125,00 грн., сума заборгованості за комісією 600 (а.с. 28).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

У статті 11 цього Закону передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами 1 і 2 статті 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з частиною першою статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України.) Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

На підтвердження заборгованості та її розміру позивач подав до суду першої інстанції договір споживчого кредиту № 4523949 від 05.05.2021 року (а.с. 12), анкети-заяви №4523949 від 05.05.2021 (а.с. 11), графіку платежів до кредитного договору № 4523949 від 05.05.2021 року (а.с. 16), паспорт споживчого кредиту № 4523949 (а.с. зворот 16-17), договір №06Т про відступлення права вимоги від 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» (а.с20-24), витяг з додатку до договору факторингу № №06Т від 10.08.2021 (а.с.28).

Зі змісту наданих позивачем документів неможливо достовірно встановити, що вони були підписані сторонами, які зазначені у договорі в електронній формі. Відповідно, відсутні підстави вважати, що між ТОВ «Міолан» та ОСОБА_1 виникли зобов`язання за Договором кредиту.

Надана позивачем копія платіжного доручення ТОВ « МІОЛАН» № 4523949 від 05.05.2021 містить дані про отримувача ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 3 000 грн на кред рах № НОМЕР_3 ( а.с. 18) .

Проте жодних даних про належність зазначеного карткового рахунку відповідачці матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі ТОВ «Діджи фінанс» просить суд витребувати у КТ «Таскомбанк» наступні докази: інформацію чи емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку НОМЕР_1 , виписку про рух коштів з карткового рахунку, відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 за період з 05.05.2021 по 08.05.2021 з відображенням часу зарахування коштів та ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_1 , у тому числі Прізвище ім`я, по батькові, РНКОПП, серію та номер паспорта, адресу місяці проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти тощо) усі інші наявні відомості щодо даної особи. Та додає скріншот першої сторінки Договору про споживчий кредит №4523949 від 05.05.2021 із одноразовим ідентифікатором, результати пошуку в базі даних WHOIS, оригінал електронного примірника Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан»

Відповідно до змісту норми ст. 83 ЦПК України усі докази позивач має надавати вчасно до суду першої інстанції. У скарзі не наведені поважні причини, з яких позивач не зміг вчасно надати до суду першої інстанції ті документи, які позивач вперше надав до суду в якості клопотання про долучення доказів, а саме: скріншот першої сторінки Договору про споживчий кредит №4523949 від 05.05.2021 із одноразовим ідентифікатором, результати пошуку в базі даних WHOIS, оригінал електронного примірника Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан».

Нормою частини 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Однак отримання позивачем доказів, які він міг отримати до ухвалення рішення по суті спору та надання їх вперше до суду апеляційної інстанції у відповідь на аргументи суду, відсутність посилання на ці докази у позові усувають відповідальність суду за незастосування вказаної норми частини 7 статті 81 ЦПК України, таку процесуальну поведінку суд апеляційної інстанції розцінює, як зловживання процесуальним правом, яке відповідно до ст. 44 ЦПК України є неприпустимим та порушує принцип рівності сторін, який є елементом принципу змагальності сторін, ст. 12 ЦПК України.

Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, лише якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у даному випадку таких винятків не встановлено, ризики від недобросовісної процесуальної поведінки позивача не можуть покладатися на іншу сторону спору, тому відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не приймає надані позивачем невчасно з власної вини вищевказані докази.

Апеляційний суд зауважує, що у справі, яка переглядається, позивач мав можливість надати докази на обґрунтування позовних вимог, що є його процесуальним обов`язком в силу положень статей 12, 81 ЦПК України. Проте зазначеного обов`язку позивач не виконав, належних та достатніх доказів укладення між ТОВ « МІОЛАН» та ОСОБА_1 . Договору Кредиту в електронній формі та надання відповідачці кредитних коштів суду не надав. У зв`язку з наведеним, колегія суддів відмовляє у врахуванні доказів, поданих апелянтом разом із клопотанням витребування у АТ «Таскомбанк».

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» залишити без задоволення.

Заочне рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 29 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 10.11.2025.

Головуючий: О.Ю. Тичкова

Судді: О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук