Провадження № 2/205/4531/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» звернулося через систему «Електронний суд» до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який зареєстровано судом 17 липня 2025 року.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем через систему «Електронний суд» 23 липня 2025 року було направлено платіжну інструкцію про сплату судового збору.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 28 липня 2025 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито позовне провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 01 жовтня 2025 року клопотання ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» повернуто заявникові.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 30 листопада 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» і відповідачем було договір № 1149601 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позикодавець надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 360 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 2,2 % за кожен день користування. 29 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги за кредитним договором № 1149601 від 30 листопада 2023 року. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, чим порушила умови договору, тому станом на 29 липня 2024 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями становить 58 179 грн. 99 коп., з яких 9 999 грн. 99 коп. заборгованість за тілом кредиту, 48 180 грн. заборгованість за відсотками по кредиту. Тому позивач просив стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 58 179 грн. 99 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати за надання правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. Представник позивача просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечувала, зазначивши, що позивачем не відображено період нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 48 180 грн., розмір відсотків перевищує тіло кредиту, що є порушенням ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки в Україні заборонено нарахування суми процентів, штрафу, пені та інших платежів за кредитом, які перевищують розмір тіла кредиту. В положення кредитного договору були включені несправедливі умови через непропорційність суми компенсації понад 50% вартості кредиту у разі невиконання зобов`язань за договором. Також, чинним ЗУ «Про споживче кредитування» обмежено максимальний розмір денної відсоткової ставки у мікрокредитах, яка не може перевищувати 1 %. Позивачем не доведено первинними банківськими документами наявність заборгованості відповідача за кредитним договором № 1149601 від 30 листопада 2023 року. Вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі не доведена доказами, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг не містить застереження, по якій конкретно особі складено позовну заяву, не надано детальних розрахунків витрат на правничу допомогу. У своїй заяві до суду представник відповідача справу просила розглядати за її відсутності та відсутності відповідача, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» і відповідачем було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1149601, відповідно до умов якого позикодавець надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн. строком на 350 днів, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 2,2 % за кожен день користування (а.с. 17-23).

29 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» було укладено договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1149601 від 30 листопада 2023 року (а.с. 58-66, 71, 72).

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 1149601 від 30 листопада 2023 року становить 58 179 грн. 99 коп. (а.с. 29-38).

Відповідач свої зобов`язання не виконала, грошові кошти не повернула, відсотки і комісію не сплатила.

Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України.

Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом М505 (а.с. 23), який зазначений у тексті договору у розділі «Реквізити та підписи сторін», а також додатках до кредитного договору про сукупну вартість кредиту і графік погашення (а.с. 24, 25).

Таким чином, між ТОВ «Селфі Кредит» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір на умовах фінансового кредиту

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З приводу заперечень відповідача про стягнення з неї заборгованості за відсотками, а також несправедливі умови кредитного договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній з 01 січня 2024 року) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому Розділ IV ЗУ «Про споживче кредитування» Прикінцевих та перехідних положень доповнений п. 17, згідно з яким тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.

Пунктом 2 Розділ IV ЗУ «Про споживче кредитування» Прикінцевих та перехідних положень визначено, що дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім п. 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та п. 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям, пункту 7-1 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит та договори, передбачені п.п. 1 і 5 ч. 2 ст. 3 цього Закону, які відповідають встановленим у зазначеному пункті критеріям, а також п.п. 8-16 цього розділу, дія яких поширюється на всі договори про споживчий кредит та всі договори, передбачені ч. 2 ст. цього Закону, предметом забезпечення за якими є або, станом на 24 лютого 2022 року, було майно, яке відповідає ознакам, визначеним п. 8 цього розділу.

Тобто, протягом 240 днів з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін в ЗУ «Про споживче кредитування», до 20 серпня 2024 року, встановлений максимальний розмір денної відсоткової ставки протягом перших 120 днів на рівні 2,5 % (до 22 квітня 2024 року включно), протягом наступних 120 днів 1,5 % (з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року), з 21 серпня 2024 року не може перевищувати 1 %.

Позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом за період з 30 листопада 2023 року по 29 липня 2024 року у розмірі 48 180 грн.

Розмір денної відсоткової ставки, в межах розміру, визначеного ЗУ «Про споживче кредитування» складає 44 700 грн., який розрахований наступним чином.

120 днів з 30 листопада 2023 року по 29 березня 2024 року 26 400 грн. (10 000 грн. х 2,2 % х 120 днів = 26 400 грн.), 123 дні з 30 березня 2024 року по 29 липня 2024 року 18 300 грн. (10 000 грн. х 1,5 % х 123 дні = 18 300 грн.).

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на обмеження розміру загальної суми, яку кредитор може вимагати, включаючи відсотки та інші додаткові витрати, та яка не може перевищувати суму тіла кредиту, оскільки зазначене положення стосується максимального розміру штрафних санкцій, які позивачем не заявлені до стягнення та не є предметом розгляду.

Стосовно заперечень відповідача проти позовних вимог в частині несправедливих умов договору та нарахованого розміру відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Тобто, ТОВ «Селфі Кредит» і ОСОБА_1 було погоджено розмір відсотків та порядок їх нарахування під час укладення договору. Таким чином, при укладенні договору про надання споживчого кредиту № 1149601 від 30 листопада 2023 року відповідач усвідомлювала значення своїх дій, розуміла умови договору та наслідки його укладення, а також мала оцінювати ризики у разі не виконання умов договору. Крім цього, при укладенні договору про споживчий кредит ТОВ «Селфі Кредит» у відповідності до ЗУ «Про споживче кредитування» було надано ОСОБА_1 вичерпну інформацію про умови кредитування, зокрема, паспорт споживчого кредиту (а.с. 26-27), з яким відповідач ознайомилася і погодилася, про що свідчить її електронний цифровий підпис (а.с. 28). Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства, що передбачено ч. 2 ст. 536 ЦК України. За таких обставин, викладені у запереченнях відповідачем підстави про неможливість виконання нею зобов`язань в кредитному договорі через непогодження з розміром відсотків за користування кредитними коштами не можуть бути підставою для відмови позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ОСОБА_1 добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1149601 від 30 листопада 2023 року у розмірі 54 699 грн. 99 коп., з яких 9 999 грн. 99 коп. заборгованість за тілом кредиту, 44 700 грн. заборгованість за відсотками по кредиту за період з 30 листопада 2023 року по 29 липня 2024 року. У задоволенні інших вимог позивачеві слід відмовити.

Стосовно заявленої позивачем вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, тому заявлена сума у розмір 10 000 грн. є завищеною. Крім цього, суд зауважує, що стороною позивача не зазначено кількість годин, витрачених на складання позовної заяви про стягнення заборгованості, сума, зазначена у рахунку на оплату позовної заяви, є завищеною, оскільки позовна заява є типовою, не містить розрахунків, та не вимагає витрат тривалого часу на її підготовку.

Таким чином, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 277 грн. 51 коп. (54 699 грн. 99 коп. х 2 422 грн. 40 коп. : 58 179 грн. 99 коп. = 2 277 грн. 51 коп.).

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути зі ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», складає 58 977 грн. 50 коп. (54 699 грн. 99 коп. + 2 000 грн. + 2 277 грн. 51 коп. = 58 977 грн. 50 коп.).

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 549, ч.ч. 1, 2 ст. 551, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1050, ч. 1 ст. 1077 ЦК України, ч. 1, 3 ч. 3 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 223, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (, юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар В. Гавела, буд. 4) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 1149601 від 30 листопада 2023 року у розмірі у розмірі 54 699 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 99 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9 999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 99 коп. та заборгованості за відсотками по кредиту за період з 30 листопада 2023 року по 29 липня 2024 року у розмірі 44 700 (сорок чотири тисячі сімсот) гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 277 (дві тисячі двісті сімдесят сім) гривень 51 коп. та правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, а всього 58 977 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 50 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: