РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника позивача адвоката Сулковського Б.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» до ОСОБА_1 , Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 на його користь відшкодування збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 29 421 (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять одну) гривню 62 копійки та суму витрат на оцінювача, який виконав звіт про завдану автомобілю шкоду в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок;

- стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» на його користь 5 768 (п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень 73 копійки в якості відшкодування матеріальної шкоди, суму витрат на оцінювача, який виконав звіт про завдану автомобілю шкоду в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 17 травня 2023 року о 09 год. 52 хв. в м. Рівне по вул. Княгині Ольги, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Viper V250F-2», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ТзОВ «Захід Генпостач» ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

09 червня 2023 року постановою Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУПАП. Постанова набрала законної сили 20.06.2023 року.

ТзОВ «Захід Генпостач» винаймає автомобіль «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_2 у ОСОБА_2 , що підтверджується нотаріально завіреним договором оренди (найму) транспортного засобу.

В результаті ДТП ТОВ «Захід Генпостач» наймачу автомобіля «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_2 завдано матеріальну шкоду.

Згідно звіту № 104 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 55 274,75 грн., вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 26 452,53 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали 3 764,76 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Оранта», що підтверджується полісом № 210859451. Ліміт за шкоду завдану майну 160 000,00 грн., франшиза 0 грн.

ПАТ «Оранта» відшкодувало власнику автомобіля ОСОБА_2 20 683,80 грн. страхового відшкодування.

Розмір невідшкодованої шкоди внаслідок ДТП складає 35 190, 35 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів, а саме з ПАТ «Оранта» 5 768,73 грн. страхового відшкодування та з ОСОБА_1 різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому і страховим відшкодуванням, що являє собою реальний матеріальний збиток позивача і становить 29 421,62 грн. Також просить стягнути суму витрат на оцінювача, який виконав Звіт про завдану автомобілю шкоду в розмірі 2 400,00 грн. в наступному порядку: з ПАТ «Оранта» 1 200,00 грн. страхового відшкодування та з ОСОБА_1 1 200,00 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2023 року по даній цивільній справі було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

06.12.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача 1 ОСОБА_1 - адвокатом Щербяк Ю.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказала на необґрунтованість та безпідставність вимог. Посилається на узгодження позивачем розміру страхового відшкодування, неналежність доказу, а саме Звіту № 104 про оцінку автомобіля через не зазначення про попередження (обізнаності) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та передчасність стягнення різниці між фактично понесеними витратами з винної особи і зверненням до суду за таким позовом. Подано клопотання, відповідно, до якого просить залучити до участі справі в якості третьої особи - ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

22.12.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача - адвокатом Сулковським Б.П. надіслано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позов у повному обсязі. Вказав на необґрунтованість та безпідставність доводів представника ОСОБА_1 адвоката Щербяк Ю.В., посилається на недостатність страхового відшкодування для повного відшкодування шкоди та на те, що наданий позивачем Звіт про оцінку № 104 від 05.06.2023 року не є висновком експерта, а є документом, що містить висновки про вартість майна, зокрема, щодо розміру матеріального збитку. Вказує, що порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування, що особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Подав заперечення на клопотання про залучення третьої особи.

07.02.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача - адвокатом Сулковським Б.П. подано клопотання, в якому просить залучити до участі в справі № 569/18494/23 ПАТ «Оранта» в якості співвідповідача.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 лютого 2024 року залучено до участі у справі № 569/18494/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в якості співвідповідача ПАТ «Оранта».

12.04.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_4 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача до ПАТ «Оранта» за безпідставністю та необґрунтованістю. Вказує на те, що від власника пошкодженого автомобіля RenaultMegane, д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 24.05.2023 року до ПАТ НАСК «Оранта» надійшло повідомлення про ДТП від 17.05.2023 року, після чого йому було виплачено страхове відшкодування, заперечень щодо розміру якого від власника автомобіля не надходило. Вказала, що розрахунок вартості матеріального збитку на підставі Звіту № 104 від 05.06.2023 року є невірним, тому не може братися до уваги.

12.04.2024 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача - 2 - ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_4 подано клопотання, в якому просить залучити ОСОБА_2 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, оскільки предметом позовної заяви є стягнення частини страхового відшкодування за рахунок ПАТ «НАСК «Оранта» у розмірі 5 768,73 грн. та різниці між виплатою страхового відшкодування та фактичної шкоди у розмірі 29 421,62 грн. та 2 400 грн. за проведення оцінки з винуватця ДТП ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2024 року залучено до участі у справі № 569/18494/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» до ОСОБА_1 ,Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 .

16.12.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача 1 ОСОБА_1 адвокатом Щербяк Ю.В. подано письмове клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, на вирішення якої остання просить поставити питання: Яка вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля RenaultMegane, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, що відбулася 17 травня 2023 року, на дату проведення експертизи експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України? Просить питання про виконання експертизи доручити експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Рівне, вул. В.Червонія, 39).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.06.2024 року призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу.

18.07.2025 року матеріали цивільної справи № 569/18494/23 з супровідним листом підписаним судовим експертом Картавовим Ю.О. повернулись до Рівненського міського суду Рівненської області у зв`язку з нездійсненням оплати за проведення експертизи ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29.07.2025 року провадження у справі за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» до ОСОБА_1 , Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП поновлено.

Представник позивача адвокат Сулковський Б.П. в судовому засіданні 04.11.2025 року позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити.

Представник відповідача 1 ОСОБА_1 - адвокат Щербяк Ю.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. В судове засідання 04.11.2025 року не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через підсистему «Електронний суд» 03.11.2025 року заяву, в якій просить судове засідання призначене на 04.11.2025 року на 11 год. 30 хв. відкласти на інший час та день, та строк проведення підготовчого провадження у цивільній справі №569/18494/23 продовжити на тридцять днів.

Представник відповідача - 2 - ПАТ «НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши думку представника позивача адвоката Сулковського Б.П., дослідивши в судовому засіданні наявні письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 09 червня 2017 року Центром 5641 автомобіль марки «RenaultMegane», державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

Позивач ТзОВ «Захід Генпостач» винаймає вищевказаний автомобіль «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_2 у ОСОБА_2 , що підтверджується нотаріально завіреним договором оренди (найму) транспортного засобу № 2043 від 08 жовтня 2021 року.

17 травня 2023 року о 09 год. 52 хв. в м. Рівне по вул. Княгині Ольги, 5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Viper V250F-2», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортним засобом «RenaultMegane» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ТзОВ «Захід Генпостач» ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, автомобіля «Viper V250F-2», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ НАСК «Оранта» за Договором обов`язкового (добровільного) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 вересня 2022 року № 210859451.

Наймачу автомобіля RenaultMegane, д.н.з. НОМЕР_2 позивачу ТзОВ «Захід Генпостач» завдано матеріальну шкоду.

У зв`язку із вищевказаною ДТП, що мала місце 17 травня 2023 року, до страхової компанії ПрАТ НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП звернулися ОСОБА_2 та відповідач 1 ОСОБА_1 .

Власник автомобіля отримав від ПАТ НАСК «Оранта» страхову виплату в розмірі 20 683,80 грн. Кошти були передані позивачу.

Позивач не погодився із первісною сумою страхової виплати і в свою чергу замовив проведення належної експертизи.

Відповідно до Звіту № 104 про оцінку автомобіля «RenaultMegane», державний номерний знак НОМЕР_2 від 05 червня 2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 , загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля RenaultMegane, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 55 274,75 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали 3 764,76 грн., а вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 26 452,53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Враховуючи положення ч. 4 ст. 22 ЦК України, стягнення збитків є формою відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні,ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальностіабопостанова судуу справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили,є обов`язковими для суду,що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лишев питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Представником відповідача 1 ОСОБА_1 адвокатом Щербяк Ю.В. було заявлено клопотання про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.06.2024 року було призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експерту Картавову Юрію Олександровичу.

18.07.2025 року матеріали цивільної справи № 569/18494/23 з супровідним листом підписаним судовим експертом Картавовим Ю.О. повернулись до Рівненського міського суду Рівненської області, в зв`язку із неоплатою відповідачем 1 ОСОБА_1 експертизи.

Разом з тим, позивачем було надано копію Звіту № 104 про оцінку автомобіля «RenaultMegane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було складено 05.06.2023 року оцінювачем ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

На замовлення ТОВ «Захід Генпостач» оцінювачем ОСОБА_5 (сертифікат № 204/2023 суб`єкта оціночної діяльності від 12.04.2023 року, дійсний до 12.04.2026 року, виданий Фондом державного майна України) складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику № 104 від 22.05.2023 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що Звіт про оцінку № 104 від 05.06.2023 року не суперечить вимогам законодавства та відповідно складений повноважною особою - суб`єктом оціночної діяльності, який діє на підставі сертифіката № 204/2023, виданого Фондом державного майна України від 12.04.2023 року.

Відповідно до висновків Звіту № 104 про оцінку автомобіля «RenaultMegane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було складено 05.06.2023 року оцінювачем ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 55 274,75 грн., вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 26 452,53 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали 3 764,76 грн. За проведення даної оцінки автомобіля «RenaultMegane», нами було сплачено 2 400 грн.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому, на його вимогу, відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, майнова шкода (з урахуванням зносу) становить 26 452,53 грн., дана сума не перевищує ліміт відповідальності страховика. При цьому ПАТ НАСК «Оранта» відшкодувало матеріальну шкоду власнику автомобіля в розмірі 20 683,80 грн. Тобто, з боку відповідача 2 ПАТ «НАСК «Оранта», невідшкодованими залишилися 5 768,73 грн.

Щодо твердження відповідача - 2 - ПАТ «НАСК «Оранта» про узгодження власником пошкодженого автомобіля суд зазначає наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормою ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч. 1. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом.

Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відносини у цій сфері на час виникнення спірних правовідносин регламентував Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно із ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац 1 п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961 IV).

При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.

Статтею 28 Закону № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно з п.п. 34.1, 34.2 ст. 34 Закону № 1961-ІV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов`язанні ним є страховик).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За положеннями ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Доказів узгодження суми страхового відшкодування матеріали справи не містять.

Як вбачається з доданої представником відповідача 2 ПАТ «НАСК «Оранта» копії протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 26.05.2023 року, в протоколі, складеному за наслідками цього огляду, підпису Потерпілого чи його представника не міститься, позаяк він повною мірою не заповнений. Ремонтна калькуляція від 02.06.2023 року та Розрахунок страхового відшкодування, який наданий представником відповідача, зроблені за результатами цього огляду.

Своїм правом подання інших доказів, які б могли спростувати суму, визначену оцінювачем, представник відповідача 2 - ПАТ «НАСК «Оранта» не скористалися.

На підставі викладеного суд відхиляє доводи представника відповідача 2 - ПАТ «НАСК «Оранта» стосовно того, що страхове відшкодування було виплачено повністю.

Відповідно до висновків Звіту № 104 про оцінку автомобіля «RenaultMegane», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було складено 05.06.2023 року оцінювачем ОСОБА_5 , на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 55 274,75 грн., вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 26 452,53 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали 3764,76 грн.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

ПАТ НАСК «Оранта» уклавши з ОСОБА_1 договір страхування цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третій особі. Страхова сума за шкоду, завдану майну на одного потерпілого становить 160 000,00 грн.

Як зазначено в дослідницькій частині вказаного Звіту, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 26 452,53 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали 3 764,76 грн.

Із відзиву на позовну заяву вбачається, що вказана ДТП визнана страховим випадком і була нарахована та виплачена сума страхового відшкодування 20 683,80 грн.

Враховуючи 160 000,00 грн. ліміту відшкодування та франшизу 0,00 грн., за полісом № 2108594 ПАТНАСК «Оранта», борг відповідача 2 ПАТ «НАСК «Оранта» становить 5 768,73 грн.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц).

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (касаційне провадження № 14-176цс18).

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно п. 36.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, оскільки збитки, завдані позивачу, залишилися не відшкодованими в повному обсязі, сума відновлювального ремонту (з урахуванням зносу) становить 26 452,53 грн., ця сума є в межах суми страхового відшкодування за шкоду майну (160 000,00 грн.) згідно Договору страхування цивільно-правової відповідальності, а тому, з врахуванням виплачених ПАТ НАСК «Оранта» 20 683,80 грн. невідшкодованими з боку відповідача 2 ПАТ «НАСК «Оранта» залишилися 5 768,73 грн. Тобто, позов до цього відповідача підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

У Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача 1 - ОСОБА_1 , який винен у ДТП підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому, і страховим відшкодуванням, яке отримав позивач.

Як вбачається зі Звіту № 104 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику ТЗ «RenaultMegane», д.р.н. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту становить 55 274,75 грн.

Тобто, розмір реальних збитків, завданих власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП, становить 55 274,75 грн, а тому на ОСОБА_1 має бути покладено обов`язок зі сплати різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу), який вже проведено або буде проведено у майбутньому і страховим відшкодуванням, що являє собою реальний матеріальний збиток позивача і становить 29 421,62 грн.

При цьому, суд враховує, що під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

В даному випадку з відповідача 1 ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню саме різниця між фактичним розміром завданих позивачу збитків, тобто фактичних втрат, яких Позивач зазнав у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та страховим відшкодуванням, що і є фактичним розміром завданої шкоди.

Аналогічні по суті висновки, викладено Верховним Судом у Постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, провадження № 61-1156св 18, Постанові від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, провадження № 61-20762св18, Постанові від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, провадження № 61-11244св19, Постанові від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, провадження № 61-30908св18, Постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18, провадження № 61-14827св19, Постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17, провадження № 61-12032св19, та Постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18, провадження № 61-10773св20.

Суд критично оцінює доводи відповідача - 2- ПрАТ НАСК «Оранта» наведені у відзиві на позовну заяву про те, що сума страхового відшкодування має бути меншою і становить 20 683,81 грн. та не може їх взяти до уваги, оскільки ця сума значно занижена і спрямована на зменшення суми страхового відшкодування, не підтверджується відповідними належними доказами, а Звіт оцінювача ОСОБА_5 про оцінку автомобіля RenaultMegane, д.н.з. НОМЕР_2 проведений відповідно до діючого законодавства, є вмотивованим і сумніву у суду не викликає.

Також, суд критично оцінює доводи відповідача - 1 ОСОБА_1 , наведені у поясненнях про неправильність здійснення оцінки ОСОБА_5 .

За приписами п. 8 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч. 1 ст. 84 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 12 ЦПК України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ( ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.

Згідно до положень, викладених ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. (ст.1 Закону України «Про судову експертизу»). Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо. Порядок призначення судової експертизи у науково-дослідних судово-експертних установах Міністерства юстиції України, обов`язки, права та відповідальність судового експерта, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів визначається Законом України „Про судову експертизу", Цивільним процесуальним кодексом, Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи.

Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 року, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8, судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. (ч. 1 та ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

У відповідності до п.п. 1.2.2., 1.2.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема: інженерно-технічна: інженерно-транспортна; дорожньо-технічна; будівельно-технічна; оціночно-будівельна; земельно-технічна; оціночно-земельна; товарознавча: машин, обладнання, сировини та споживчих товарів; транспортно- товарознавча; військового майна, техніки та озброєння.

Основними видами експертизи є, зокрема, транспортно-товарознавча експертиза, яка встановлює розмір вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього.

Відповідно до п. 1.1. Розділу ІV Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, до числа об`єктів товарознавчої експертизи належать: споживчі товари, обладнання та сировина. Об`єктами експертизи цього виду можуть бути й інші товари.. Згідно п. 2.1. розділу IV в редакції Наказу Міністерства юстиції № 2770/5 від 05.08.2021 року, до числа основних завдань транспортно- товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. Перед транспортно- товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів.

Відповідно до п. 5.5. Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, (яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року № 1335/5/1159 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 137/5/2732 від 08.12.2004 року № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року), під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; установити пробіг за одометром; зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Відповідно до положень частини першої статті 103 Цивільного процесуального кодексу України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами(стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Виходячи з положень статті 105 ЦПК України, призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як роз`яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З огляду на вказане, подання лише однією із сторін у справі клопотання про призначення експертизи судом, при умові, що у справі немає потреби встановити одну із обов`язкових наведених вище обставин, є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 3 та 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Суд зазначає, що 16.12.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача - 1 ОСОБА_1 - адвокатом Щербяк Ю.В. подано письмове клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи, на вирішення якої остання просить поставити питання: Яка вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля RenaultMegane, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, що відбулася 17 травня 2023 року, на дату проведення експертизи експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України? Проведення експертизи просить доручити експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Рівне, вул. В.Червонія, 39).

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.06.2024 року призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу.

18.07.2025 року матеріали цивільної справи № 569/18494/23 з супровідним листом підписаним судовим експертом Картавовим Ю.О. повернулись до Рівненського міського суду Рівненської області у зв`язку з нездійсненням оплати за проведення експертизи ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд зазначає, що саме на відповідача 1 ОСОБА_1 , як ініціатора призначення експертизи, покладено обов`язок щодо забезпечення її проведення та сплати відповідних витрат. Невиконання цього обов`язку свідчить про відсутність належного процесуального інтересу до перевірки достовірності оцінки, наданої позивачем. За таких обставин суд бере до уваги поданий позивачем Звіт про оцінку як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ відповідно до вимог ст.ст. 7678 ЦПК України.

Суд не вбачає підстав для сумніву у висновках оцінювача, оскільки наданий звіт складено з дотриманням вимог законодавства, містить обґрунтований розрахунок та не спростований іншими належними доказами у справі.

Судом встановлено, що крім збитків, які завдані позивачу пошкодженням його автомобіля ним ще понесено витрати на оплату оцінювачу за оцінки збитків його пошкодженого автомобіля в сумі 2 400,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів у рівних частках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідачів підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, а тому понесені сторонами судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених вимог.

Позивачем на підтвердження здійснених судових витрат надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн., що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках.

Позивачем на підтвердження здійснених судових витрат надано докази про сплату витрат на правничу допомогу для Адвокатського бюро «Сулковський Богдан та Партнери» на суму 7 500,00 грн., а саме: копії Договору про надання правничої допомоги від 01.09.2023 року, додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.09.2023 року та Акту наданих послуг, а тому такі заявлені вимоги також підлягають до задоволення, і підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» до ОСОБА_1 , Публічного Акціонерного Товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5610 12.01.2022 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» () 29 421 (двадцять дев`ять тисяч чотириста двадцять одну) гривню 62 копійки в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» (код ЄДРПОУ- 00034186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» () 5 768 (п`ять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 73 копійки в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5610 12.01.2022 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» () сплачені грошові кошти в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок за виготовлення Звіту № 104 про оцінку автомобіля «RenaultMegane», д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» (код ЄДРПОУ- 00034186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» () сплачені грошові кошти в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок за виготовлення Звіту № 104 про оцінку автомобіля «RenaultMegane», д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5610 12.01.2022 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ПАТ «НАСК «Оранта» (код ЄДРПОУ- 00034186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» () судовий збір у розмірі по 1 342, 00 грн. з кожного

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5610 12.01.2022 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ПАТ «НАСК «Оранта» (код ЄДРПОУ- 00034186) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» () витрати на правничу допомогу у розмірі по 3 750,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід Генпостач» (33018, м. Рівне, вул. В.Стельмаха, 32-Г, ).

Відповідач - 1: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 виданий органом 5610 12.01.2022 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 2: ПАТ «НАСК «Оранта» (02081, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, 7-Д, код ЄДРПОУ- 00034186).

Третя особа: ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення виготовлений 04 листопада 2025 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук