Справа № 204/6446/25
Провадження № 2/204/3367/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 листопада 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У червня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 77 088 грн. 67 грн. та судовий збір в розмірі 3028 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 15.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 18132-08/2024 за яким ТОВ «Стар Файненс Груп» надало відповідачу кредит в розмірі 6 000 грн. строком на 120 днів, тобто до 12.12.2024 року, процентна ставка 1,50 % на добу, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 27.11.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27112024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 27112024/2 від 27.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 18132-08/2024 в сумі 23 550 грн., з яких: 6 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 450 грн. сума заборгованості за відсотками; 8 100 грн. сума заборгованості за штрафом.

15.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 73589353, за яким ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн. строком на 30 днів, процентна ставка базова (фіксована) 1,50%, дата повернення позики 13.09.2024 року, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 40 від 23.12.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 73589353 в сумі 17 240 грн., з яких: 5 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 250 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 990 грн. сума заборгованості за пенею.

15.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 2391165, за яким ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 2 650 грн. строком на 30 днів, процентна ставка базова (фіксована) 0,01 %, дата повернення позики 13.09.2024 року, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 39 від 23.12.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2391165 в сумі 12 418 грн. 67 коп., з яких: 3 600 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 грн. 11 коп. сума заборгованості за відсотками; 7 200 грн. сума заборгованості за пенею; 1 609 грн. 56 коп. сума заборгованості за комісією.

10.07.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7662452, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. строком на 80 днів, тобто до 28.09.2024 року зі сплатою процентів (базова ставка) у розмірі 1,50000% на день, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 11-01/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 9 від 11.12.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7662452 в сумі 9 480 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 850 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою; 3 630 грн. сума заборгованості за процентами на прострочену позику.

15.08.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14745-08/2024, за яким ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кредит в розмірі 3 000 грн. строком на 120 днів, тобто до 12.12.2024 року, процентна ставка 1,5 % на добу, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 24.12.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 14745-08/2024 в сумі 14 400 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 400 грн. сума заборгованості за відсотками; 6 000 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами № 18132-08/2024, № 73589353, № 2391165, № 7662452, №14745-08/2024 в загальному розмірі 77 088 грн. 67 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 30 липня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 30.07.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Що стосується кредитного договору № 18132-08/2024 від 15.08.2024 року, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 15.08.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 18132-08/2024, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 6 000 грн., на строк 120 днів, кінцева дата погашення кредиту 12.12.2024 року, з фіксованою процентною ставкою 1,50 % в день, який підписано електронним підписом «W0312» (а.с. 11-14).

У якості додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 18132-08/2024 сторонами погоджено графік платежів (а.с. 14 зворотна сторона -15).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 23.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 був погоджений та підписаний паспорт споживчого кредиту у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписано електронним підписом «W0312».

У подальшому, 27.11.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» як клієнтом та ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як фактором було укладено Договір факторингу № 27112024/2, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» свої права вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками (а.с. 17 -18).

Згідно з витягом з реєстру боржників до Договору Факторингу № 27112024/2 від 27.11.2024 року, до ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 18132-08/2024 від 15.08.2024 року, загальна сума заборгованості 23 550 грн., яка складається з: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 450 грн. заборгованість за відсотками; 8 100 грн. сума заборгованості за штрафом.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 18132-08/2024, який наданий позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу за період з 27.11.2024 року по 30.04.2025 року заборгованість в сумі 23 550 грн.

Що стосується кредитного договору № 14745-08/2024 від 15.08.2024 року, суд зазначає наступне.

15.08.2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14745-08/2024, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3 000 грн. строком на 120 днів, тобто до 12.12.2024 року, відсоткова ставка становить 1,5 % на добу (п.п.1.2, 1.4.1 договору) (а.с. 79-82).

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «W0795», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитні договори.

У якості додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 14745-08/2024 сторонами погоджено графік платежів (а.с. 82 зворотня сторона-83).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 15.08.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 був погоджений та підписаний паспорт споживчого кредиту у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який підписано електронним підписом «W0795».

За довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 3466_18 від 23.04.2025 року, відповідно до умов договору про переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», 15.08.2024 року о 14:10:00 було здійснено платіжну операцію про переказ через систему iPay.ua-481647707 на банківську картку № НОМЕР_1 суму у розмірі 3 000 грн. (а.с. 85).

24.12.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 24122024, відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» відступає фактору ТОВ «ФК «ЄАПБ», а фактор приймає вимоги в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Аванс Кредит» за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно Акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року, TOB «Аванс Кредит» передало TOB «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні TOB «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, які вказані у реєстрі боржників.

Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 14 400 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 400 грн. сума заборгованості за відсотками; 6 000 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмові формі. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з вимогами статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощену процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлення в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним і Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, встановленому статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлені судом фактичні обставини у справі, свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів № 18132-08/2024 та 14745-08/2024, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно з абз. другим ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідорк односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, умов договорів не виконав та не бажає у повному обсязі погасити заборгованість за цими договорами у добровільному порядку, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаними договорами та заборгованості по відсоткам, відтак сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає:

- за Кредитним договором № 18132-08/2024 від 15.08.2024 року в розмірі 15 450 грн., яка складається з: 6 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 450 грн. заборгованість за відсотками;

- за Кредитним договором № 14745-08/2024 від 15.08.2024 року в розмірі 8 400 грн., з яких: 3 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 5400 грн. сума заборгованості за відсотками.

Що стосується позовних вимог про стягнення штрафу за кредитними договорами № 18132-08/2024 та 14745-08/2024, суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

У позові позивач вимагає стягнення за кредитним договором № 18132-08/2024 від 15.08.2024 суму заборгованості за штрафом у розмірі 8 100 грн. та кредитним договором № 14745-08/2024 від 15.08.2024 суму заборгованості за штрафом у розмірі 6 000 грн.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Враховуючи зазначені положення закону стягнення штрафу у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», слід стягнути заборгованість за кредитними договорами № 18132-08/2024 та № 14745-08/2024 у загальному розмірі становить 23 850 грн.

Отже, позовні вимоги в цій підлягають частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 73589353, № 2391165 та № 7662452, то суд дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що 15.08.2024 року та 15.08.2024 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договори позики № 73589353 та № 2391165, за яким ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» надало відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн. та 2 650 грн. строком на 30 днів, які підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису).

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Крім того, 10.07.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 7662452, за яким ТОВ «Маніфою» надало відповідачу кредит в розмірі 3 000 грн., строком на 80 днів, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису).

11.01.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, додаткову угоду № 10 від 11.12.2024 року до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договорами, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

У справі встановлено, що спірні правовідносини за кредитними договорами виникли 15.08.2024 року, 15.08.2024 року та відповідно 10.07.2024 року, тобто значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року та № 11-01/2024 від 11.01.2024 року.

Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання за кредитними договорами № 73589353 від 15.08.2024 року, № 2391165 від 15.08.2024 року та № 7662452 від 10.07.2024 року, то у первісного кредитора не виникло право вимог за зобов`язаннями, які він міг би передати позивачу на підставі договору факторингу.

Отже, враховуючи, що строк дії договору обчислюється з моменту його укладення, то правом відступати право вимоги до позичальника кредитодавець наділений саме з цього часу, тобто з 15.08.2024 року та 10.07.2024 року.

Крім того, на час укладення таких Договорів, сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином.

Майбутня вимога на момент укладення договору має бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» стосовно ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та № 11-01/2024 від 11.01.2024 року не існувало та сторони не могли передбачити, що 15.08.2024 року та 10.07.2024 року будуть укладені договори № 73589353, № 2391165 та № 7662452.

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у цьому випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17).

При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу.

У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012).

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитними договорами № 73589353 від 15.08.2024 року, № 2391165 від 15.08.2024 року та № 7662452 10.07.2024 року від первісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Враховуючи, вищевикладене, суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 512-514, 526, 610, 625, 639, 1046, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 18132-08/2024 в розмірі 15 450 грн., заборгованість за Кредитним договором № 14745-08/2024 в розмірі 8 400 грн., судові витрати у розмірі 3028 грн., а всього суму у розмірі 26 878 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська