Справа №442/7738/25
Провадження №2/442/2310/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі - головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження без викликусторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», від імені та в інтересах якого діє Вишневська Олена Ігорівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Суперіум», від імені та в інтересах якого діє Вишневська О.І., 09.10.2025 через систему "Електронний суд", звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики розмірі 17431,93 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.01.2023 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» укладено договір позики №4185.

Відповідно до п.1.1. договору позики Позикодавець зобов`язувався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 20000,00 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості,зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за Договором позики складав 22400 грн., з урахуванням суми, зазначеної в п. 3.3.Договору позики (Плата за оформлення договору позики, яка складає 12% від розміру Позики,зазначеної у п.1.1.).

Зазначає, що перерахування коштів Відповідачу підтверджується копією платіжного доручення №8 від 05.01.2023, яка додана до позову.

Відповідно до пунктів 3.6-3.9 Договору, плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми Позики за кожен день користування Позикою та складає 0,23% від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою та комісії за управління (обслуговування) Позикою та складає 0,1%від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою, починаючи з 7(сьомого) місяця користування Позикою.

Свої зобов`язання Позикодавець виконав, надавши грошові кошти Позичальникові. В той же час, в порушення умов Договору позики, Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав. За весь період дії Договору позики Позичальником сплачено 18120 грн. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору позики, станом на 20.08.2025 у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у загальному розмірі 17431,93 грн.

10.10.2025 суддею отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача/а.с.38/

Ухвалою від 13.10.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 11.11.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення/а.с.39/

Дана ухвала направлялась сторонам по справі, позивачем отримана в системі "Електронний суд", відповідачем ухвала отримана засобами поштового зв`язку 22.10.2025 /а.с.41/.

Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Пунктом 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Відтак, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачем клопотання про розгляд справи за участю сторін суду не надано, відзиву на позовну заяву не подано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У позові позивач просить витребувати докази з АТ "ПУМБ" - інформації, що містить банківську таємницю, а саме: інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 за період з 05.01.2023 у сумі 20000,00 грн./а.с.3(зворот)/.

Суд зазначає, що згідно ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подано в строк, зазначений в ч. 2 та ч. 3 ст. 83 ЦПК України, тобто позивачем - разом з поданням позовної заяви.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

В даному ж випадку, позивачем до позову надано платіжну інструкцію №8 від 05.01.2023, з якої вбачається, що ТОВ «ФК «Суперіум» перерахували грошові кошти у розмірі 20000,00 гривень на ОСОБА_2 /а.с.19/. Сумнівів у їх дійсності на даний час у суду немає, а відтак суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про витребування доказів.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиціїв електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Судом встановлено, що 05.01.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4185/а.с.6-11/.

Відповідно до п.1.1. Договору позики Позикодавець зобов`язувався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 20000 грн. для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за Договором позики складав 22400 грн., з урахуванням суми, зазначеної в п.3.3. Договору позики (Плата за оформлення договору позики яка складає 12% від розміру Позики, зазначеної у п.1.1.).

Згідно із п.1.2. договору, позика надається Позичальнику шляхом перерахуванням Позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок, відкритий на ім`я позичальника у банківській установі.

Відповідно до п.1.3. договору, Підписанням даного договору Позичальник підтверджує своє волевиявлення щодо отримання Позики на картковий рахунок, який відкритий в АТ «ПУМБ» , шляхом здійснення перерахування Позикодавцем суми Позики на зазначений рахунок Позичальника. Як вбачається з п. 2.2. договору, моментом надання Позики вважається день перерахування Позикодавцем суми Позики.

Відповідно до п.3.1. договору, Строк користування позикою становить 12 календарних місяців та починається з моменту зарахування суми Позики на поточний рахунок Позичальника.

Відповідно до п.3.8. договору, Проценти за користування Позикою встановлюється на рівні 0,23% від загальної суми Позики за календарний день та нараховуються за кожний день користування Позикою.

Згідно із п.3.9. договору, Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 82,8% річних від загальної суми. Як вбачається з п.3.10. договору, Орієнтовна сукупна вартість Позики за даним Договором становить 33662,35 грн.

З паспорта позики за договором позики №4185 від 05.01.2023 (інформація, що надається споживачу/клієнту до укладення договору Позики) вбачається, що сума позики становить 22400 грн., процентна ставка - 82,8 річних, плата за оформлення договору позики 12%, реальна річна процентна ставка, відсотків річних 185,48% /а.с11(зворот)-13/.

З досудової вимоги вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що станом на 20.08.2025 загальна сума заборгованості становить 17431,94 грн./а.с.20/.

Також позивачем долучено довідку за заборгованістю ОСОБА_1 , в якій зазначено, що загальна сума заборгованості становить 17431,94 гривень, з них: заборгованість за тілом кредиту 11290,19 грн., заборгованість за відсотками 6141,75 грн. /а.с.21-29/.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина першастатті 527 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Зі змісту договору позики №4185 від 05.01.2023 вбачається, що позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений п. 3.1. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.1. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику та сплатити плату за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

Отже, на переконання суду, відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника, з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умова Кредитного договору.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» суму заборгованості за кредитним договором №4185 від 05.01.2023 в розмірі 17431,93 грн. (сімнадцять тисяч чотириста тридцять одна гривня дев`яності три копійки) та 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) понесених судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11листопада 2025 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум», , місце знаходження вул. Вознесенський узвіз, 23-А, нежитлове приміщення №35А м. Київ, 04053

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Головуюча суддя Курус Р.І.