Справа № 465/9491/24 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1275/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Заяць Я.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу № 465/9491/24 за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 19 березня 2025 року у справі за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 ,- про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

28 листопада 2024 року Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 5949,06 грн., інфляційні втрати 66,35 грн., а також 3% річних 16,64 грн.; пені 137,04 грн. та судові витрати.

Позовна заява мотивована тим, що квартира щодо якої виникла заборгованість знаходиться за адресою. АДРЕСА_1 .

Житловий будинок по АДРЕСА_1 обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актами включення системи теплопостачання, затвердженими управителем будинку, підтверджується факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії, в тому числі, теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будинку по АДРЕСА_1 .

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання теплової енергії врегульовано законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року №359, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місця загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 2019 року №830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 року №1022), Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315.

З 01 грудня 2021 року з відповідачами є укладені індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії який за своєю правовою природою є публічними договороми приєднання, типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, 1023 від 08.09.2021.

За умовами вказаного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договорами.

Зазначений договір є розміщений на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №5 від 15.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 зареєстрований і проживає по АДРЕСА_1 та користується послугами з постачання теплової енергії, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго» в тому числі для забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення.

Відповідачу для здійснення оплати був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_2 , а також щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично ними користувалися.

Проте, всупереч п.5 ч.3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та чинних договорів відповідачі не виконали свого зобов`язання щодо сплати за надані послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення та витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової, а також за спожиті послуги з постачання гарячої води.

Оплата за спожиті послуги повинна здійснюватися споживачем до кінця розрахункового періоду (місяця). Через неоплату отриманих послуг у відповідача виникла заборгованість за період з 30.11.2015 по 30.09.2024 в розмірі 5949,06 грн.

У зв`язку з несвоєчасним сплатою заборгованості, відповідач також має обов`язок щодо плати: 66,32 грн. інфляційних витрат; 16,64 грн. 3% річних; 137,04 грн. пеня, а всього 6169,06 грн.

Таким чином, неправомірні дії відповідача призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 19 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позовної заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Рішення суду оскаржив позивач ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним. На момент нарахування боргу була чинною постанова КМУ №630 від 21 липня 2005 року, якою передбачено умова оплати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» не має обов`язку у проведенні робіт з утеплення місць загального користування, оскільки не було укладено індивідуального договору з обслуговування внутрішньобудинкових систем з жодним із співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

03 листопада 2005 року було встановлено комерційний вузол обліку теплової енергії (Лічильник ВОТЕ) №1484 за адресою: АДРЕСА_2 . Тепловий лічильник періодично перевіряється на предмет його справності та обслуговується.

В суді першої інстанції ними було надано докази надання теплової енергії до будинку, показники спожитої теплової енергії та порядок здійснення розрахунків заборгованості на підставі показань загальнобудинкового лічильника на постачання теплової енергії, згідно яких проводилися нарахування за опалення місць загального користування, на загальнобудинкові потреби на опалення, плата за абонентське обслуговування.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду міста Львова від 19 березня 2025 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Судові витрати просять покласти на відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу він відповідача не надходив, що згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову у даній справі менша тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріалами справи та судом встановлено, що згідно довідки № 5 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 15 листопада 2024 року, оформленої ЛМКП «Львівтеплоенерго», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 .

Із розрахунку заборгованості відповідача, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , слідує, що сума заборгованості відповідача перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» за період з 30 листопада 2015 року по 30 вересня 2024 року становить 5949 грн. 06 коп.

При зверненні до суду з цим позовом представником позивача було надано договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», а також Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

З службової записки вбачається, будинок АДРЕСА_2 в опалювальному сезоні 2021-2022 включено 11.10.2021 року; в опалювальному сезоні 2022-2023 включено 14 листопада 2022 року; в опалювальному сезоні 2023-2024 включено 16 жовтня 2023 року.

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 відключена від системи центрального опалення. Факт законного відключення від системи централізованого опалення підтверджується рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 730 від 13 вересня 2013 року про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення у квартирах АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , а також актом приймання передачі виконаних робіт від 24 серпня 2016 року, в якому вказано, що сантехніком ЛКП ОСОБА_2 в першому під`їзді будинку дійсно виконані роботи, а саме відрізані та заглушені лінії подачі теплоносія до приладів опалення сходової клітки; демонтовані труби подачі теплоносія та прилади опалення сходової клітки.

З акту від 20 лютого 2018 року вбачається, що комісія в складі головного інженера Полішко М.Є., майстра по ремонту ОСОБА_3 , сантехніка ОСОБА_2 з виходом за адресою б. АДРЕСА_2 склала даний акт про те, що у 1-му під`їзді лінія подачі теплоносія до приладів опалення, на сходовій клітці від`єднала від центрального опалення в серпні 2016 року, труби подачі теплоносія та прилади опалення демонтовані.

З акту від 20.08.2018 року вбачається, що комісія в складі головного інженера ОСОБА_4 , майстра по ремонту ОСОБА_3 , сантехніка ОСОБА_2 старшого майстра ФРТМ ОСОБА_5 з виходом на адресу б. АДРЕСА_2 склала даний акт про те, що у 2-му та 3-му під`їздах батареї на сходових клітках не гріють з початку опалювального сезону у зв`язку з несправністю запірної арматури, ремонт яких можливий після закінчення опалювального сезону.

18 вересня 2018 року комісія в складі головного інженера Полішко М.Є., майстра по ремонту ОСОБА_3 , сантехніка ОСОБА_2 з виходом за адресою: АДРЕСА_2 склала акт про те, що у 2-му та 3-му під`їздах дійсно виконані роботи: відрізані та заглушені лінії подачі теплоносія до приладів опалення сходових кліток другого та третього під`їздів; демонтовані труби подачі теплоносія та прилади опалення сходових кліток.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго», суд виходив з тих підстав, що балансоутримувачем будинку не утеплено місця загального користування в будинку, система опалення місць загального користування будинку демонтована балансоутримувачем у 2016 році у зв`язку з чим такі послуги не надаються мешканцям цього будинку, відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованого йому боргу.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, чинною у спірний період.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання», сфера теплопостачання-це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; постачання теплової енергії (теплопостачання)- господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Права та обов`язки виконавця комунальної послуги та споживача визначені зазначеним вище Законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності визначено суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньо-будинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» також передбачено, що у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.

З наданого в суд першої інстанції розрахунку заборгованості про нарахування та оплату послуги постачання теплової енергії вбачається, що останнім за період з 01 липня 2014 року по 15 листопада 2024 року за адресою проживання ОСОБА_1 нараховано заборгованість в розмірі 5973,24 грн до складу яких входить: опалення місць загального користування, загальнобудинкові потреби на опалення та плата за абонентське обслуговування (послуга з постачання т/е).

ОСОБА_1 з моменту відключення квартири в якій він проживає від мережі центрального опалення, фактично не користується послугами ЛМКП «Львівтеплоенерго» з опалення так само як і не користується послугами з опалення місць загального користування, оскільки такі послуги з серпня 2016 року в першому під`їзді не надаються, з моменту від`єднала від центрального опалення на сходовій клітці лінії подачі теплоносія до приладів опалення.

Також встановлено, що приміщення загального користування в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 не є утепленими.

Відповідно до вимог п. 12 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі не здійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Пунктом 28 Правил визначено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

При цьому, відповідно до пункту 2 Правил до опалюваної площі (об`єму) будинку входить, в тому числі, у разі опалення площа (об`єм) сходових кліток, ліфтових та інших шахт, а опалювана площа (об`єм) квартири-це загальна площа (об`єм) такої без урахування площі лоджій, балконів, терас.

За відсутності факті надання відповідачу послуг з опалення місць загального користування, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за такі послуги є безпідставними. З наданого розрахунку неможливо встановити, яким чином відповідачу нараховано борг за послуги які фактично не надаються.

Щодо вимоги про стягнення боргу за абонентське обслуговування (послуга з постачання т/е) та загальнобудинкові потреби на опалення, колегія суддів вважає, що розрахунки заборгованості, подані ЛМКП «Львівтеплоенерго», не містять належної інформації щодо способу нарахування заборгованості, не містять показників загальнобудинкового лічильника опалення та лічильника обліку гарячої води, містять вибіркові, часткові дані, необхідні до зазначення у такого роду актах. У матеріалах справи відсутні докази щодо зняття помісячних показників загальнобудинкового лічильника обліку гарячого водопостачання. З наданих позивачем розрахунків неможливо встановити правильність нарахування плати за абонентське обслуговування (послуга з постачання т/е) та плати за загальнобудинкові потреби на опалення.

За недоведеності з сторони позивача наявності у відповідача боргу за надані ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуги, відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій передбачених нормами 625 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства, за якими суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог та наданих ними доказів, оцінюючи аргументи та докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши всі зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідає вимогам закону.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, правильно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України, -суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго»залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 19 березня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк