КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Чайка» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

за апеляційною скаргою державного підприємства «Чайка» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Янченка А.В.,-

встановив:

У жовтні2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з ДП «Чайка» заборгованість по заробітній платі в розмірі 116 916 грн 38 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з обов`язковим нарахуванням та сплатою на вказані суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 серпня 2024 року позивача звільнено з роботи за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Заробітна плата на день звільнення не виплачена, розрахунок з позивачем не проведено.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року названий позов задоволено.

Стягнуто з державного підприємства «Чайка» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 116 916 грн 38 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 18 серпня 2024 року по 03 лютого 2025 року в розмірі 109 716 грн 75 коп. з утриманням з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів при виплаті.

Стягнутоз державного підприємства «Чайка» в дохід держави суму судового збору у розмірі 1 211 грн 20 коп.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду у цивільній справі № 369/18048/24 задоволено.

Виправлено описку, допущену в рішенні Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року у цивільній справі № 369/18048/24, провадження № 2/369/4125/25, та: замість помилково вказаного «Таким чином, відповідно середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.08.2024 року по 03.02.2024 року (день ухвалення рішення суду) (121 робочий день) становить 109 716,75 грн.", викласти 43 (сорок третій) абзац мотивувальної частини рішення у наступній редакції: «Таким чином, відповідно середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.08.2024 року по 18.02.2025 року (132 робочих дні) становить 119 691,00 грн. (враховуючи обмеження виплати середнього заробітку шестимісячним строком).»;викласти другий абзац резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Стягнути з Державного підприємства «ЧАЙКА» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі в розмірі 116 916 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 38 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 18.08.2024 року по 18.02.2025 року в розмірі 119 691 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто один) гривень 00 копійок, з утриманням з цієї суми податків, зборів та обов`язкових платежів при виплаті.»

В апеляційній скарзі ДП «Чайка» просить рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 109 716 грн 75 коп.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечила щодо задоволення вимог апеляційної скарги.

Представник ДП «Чайка» в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлений належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив із доведеності вини роботодавця ДП «Чайка» у невиплаті розрахункових коштів при звільненні ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в цій частині позовних вимог.

Встановлено, що 17 серпня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади майстра виробництва ДП «Чайка» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки від 02 жовтня 2024 року № КИЇ00000042 з липня 2023 року по серпень 2024 рокунарахований дохід позивача становить 189 965 грн 62 коп., утримано 38 830 грн 54 коп., виплачено 34 218грн 70 коп., до виплати 116 916 грн 38 коп.

23 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення повного розрахунку та виплату всіх сум, що належать позивачу у зв`язку з її звільненням. ДП «Чайка» відповіді на вказане звернення не надало.

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначала, що на день звільнення відповідачем не виплачена заробітна плата та не проведено розрахунок. На момент звернення із позовом заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 з виплати заробітної плати не погашена.

За вимогами ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком № 100.

Відповідно до п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів / годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Положенням п. 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Встановлено, що 17 серпня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з посади майстра виробництва ДП «Чайка» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки від 02 жовтня 2024 року № КИЇ00000042 з липня 2023 року по серпень 2024 рокунарахований дохід позивача становить 189 965 грн 62 коп., утримано 38 830 грн 54 коп., виплачено 34 218грн 70 коп., до виплати 116 916 грн 38 коп.

До матеріалів справи долучено довідку № 20-24/543 від 25 жовтня 2024року про фактично відпрацьований час ОСОБА_1 у ДП «Чайка».

Колегією суддів встановлено, що за попередній місяць роботи перед звільненням (липень 2024 року) у ОСОБА_1 відсутні фактичні відпрацьовані робочі дні. Відтак, вказаний період виключається із розрахункового періоду.

Згідно довідки ДП «Чайка»про доходи ОСОБА_1 , заробітна плата позивача за травень 2024 року склала 12 958 грн 33 коп., заробітна плата за червень 2024 року склала 12 430 грн 56коп.

Робочі дні у травні 2024 року - 8; робочі дні у червні 2024 року - 20.

Середньоденна заробітна плата складає ((12 958 грн 33 коп. + 12 430 грн 56 коп.) : 28 робочий день) 906 грн 75 коп.

За період з 18 серпня 2024 року по 18 лютого 2025 року середній заробіток становить: 132 робочих днів х 906 грн 75 коп. = 119 691 грн 00 коп.

Вирішуючи спір у цій частині, судом першої інстанції правильно взято до уваги вищенаведені положення постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 щодо розрахунку середнього заробітку та дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку у розмірі 119 691 грн 00 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягуючи з відповідача на користь позивача середній заробіток у розмірі 119 691 грн 00 коп. суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 , яка просила стягнути з відповідача 64 379 грн 25 коп., колегія суддів відхиляє, оскільки звертаючись із позовною заявою у позивача відсутня можливість визначити конкретний розмір середнього заробітку, який має бути стягнуто судом за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано принципи пропорційності та співмірності та помилково не зменшено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 10 % належної ОСОБА_1 виплати при звільненні, що складає 10 307 грн 57 коп., колегія суддів оцінює критично, оскільки судом першої інстанції правильно здійснено розрахунок середнього заробітку, розмір якого становить 116 916 грн 00 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права,колегія суддів оцінює критично, оскільки вони в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Рішення суду в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі ДП «Чайка» не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 08 квітня 2025 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Чайка» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 06 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко