ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року

м. Черкаси

Справа № 705/2405/25
Провадження № 22-ц/821/1886/25
категорія : 304090300

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря: Руденко А.О.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк»

представник позивача: адвокат Омельченко Євген Володимирович

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича на заочне рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року (ухваленого під головуванням судді Школьної А.В. в приміщенні Христинівського районного суду Черкаської області) у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

25 квітня 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.06.2024 відповідач, будучи клієнтом банку, уклав із позивачем кредитний договір №ABH0CT80095779 про надання кредиту в розмірі 73 400 грн строком на 60 місяців, тобто до 04.06.2029, зі сплатою процентів в розмірі 75% щорічно. Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту.

Представник позивача вказує, що банк виконав свої зобов`язання перед клієнтом, який, у свою чергу, ухилився від виконання умов договору та станом на 24.04.2025 заборгував позивачу 116 011,35 грн, у тому числі: 73 167,91 грн за наданим кредитом (тілом кредиту), 39 648,72 грн за процентами та 3 194,72 грн за пенею.

Враховуючи наведене, банк просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 116 011,35 грн. та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором № ABH0CT80095779 від 05.06.2024 у розмірі 112816, 63 грн, яка складається із: 73 167,91 грн заборгованості за тілом кредиту та 39 64,72 грн заборгованості за процентами.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент Банк» судові витрати в розмірі 2 355, 54 грн.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим що, з досліджених судом доказів вбачається, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови її надання, а також розмір річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах.

Оскільки ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконав, за період дії договору сплатив лише 9 547,96 грн, тому позовні вимоги АТ «Акцент - Банк» про стягнення із нього 73 167,91 грн тіла кредиту та 39 648,72 грн заборгованості по процентам за його користування суд вважав обґрунтованими.

Однак, у частині позовних вимог щодо пені, суд першої інстанції, врахувавши пункт 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відмовив у її стягненні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

11 вересня 2025 року представник АТ «Акцент-Банк»- адвокат Омельченко Є.В. подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи рішення суду постановленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та із порушенням норм процесуального права, просив скасувати заочне рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року в частині відмови у стягненні пені та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано закон, оскільки до даних правовідносин необхідно застосовувати спеціальне законодавство, а саме Закон України «Про споживче кредитування», у відповідності до змісту норм якого, неустойка не застосовується до кредитів, що були укладені до 24 січня 2024 року (оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року + 30 днів, тобто до 23.01.2024 року, а з 24 січня 2024 року вже заборона відсутня).

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 20.09.2017 підписав анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А БАНК, тим самим погодившись, що дана заява разом із Умовами та правилами про надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Відповідач даною заявою підтвердив, що ознайомлений із договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден із його умовами (а.с. 20 на звороті).

У послідуючому, ОСОБА_1 , як клієнт банку, 05.06.2024 подав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT80095779 на таких умовах: тип кредиту строковий; мета придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 73400 гривень; строк кредиту 60 місяців (з 05.06.2024 до 04.06.2029 включно); процентна ставка (фіксована) 75% на рік; розмір щомісячного платежу 4 773,98 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 650770; загальна сума до повернення 286 437,63 грн. Згідно із пунктом 11 Заяви погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 13 14).

Сторони у пункті 18 Заяви погодили, що дана Заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір.

Заява про надання послуги «Швидка готівка» підписана відповідачем шляхом накладення електронного підпису та перевірено за допомогою відкритого ключа (а.с. 14).

Із таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором суд встановив, що датою видачі позивачем відповідачу кредиту в розмірі 73 400 грн є 05.06.2024; строк кредитування 60 місяців; чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період 4773,98 грн (а.с. 14 на звороті 15).

Факт підписання відповідачем означеної таблиці підтверджується даними розділу «Клієнт», у якому міститься інформація про те, що ОСОБА_1 підтвердив підписання таблиці електронним підписом (а.с. 15 на звороті).

Досліджений судом Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», як частина укладеного із відповідачем договору, містить основні умови кредитування, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписаний представником банку та ОСОБА_1 в електронній формі (а.с. 12).

На виконання умов договору №ABH0CT80095779 від 05.06.2024 грошові кошти в сумі 73 400 гривень перераховані відповідачеві 05.06.2024, що підтверджується наданою позивачем копією меморіального ордеру №TR.37210518.50509.65455 вiд 05.06.2024 (а.с. 17).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №ABH0CT0095779 нарахування відсотків відповідачу здійснювалося за відсотковою ставкою 75 % річних, тобто за ставкою, узгодженою з позичальником, у період із 05.06.2024 до 24.04.2025, тобто у межах строку кредитування (а.с. 16 на звороті).

Із дослідженого судом розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що станом на 24.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 116 011,35 грн, що складається із: 73 167,91 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 39 648,72 грн заборгованості за процентами та 3 194,72 грн заборгованості за пенею. Із даного письмового доказу суд встановив, що у період з 05.06.2024 до 24.04.2025, відповідач сплатив позивачу, в рахунок виконання умов договору № ABH0CT0095779 від 05.06.2024 9 547,96 грн (а.с. 16 на звороті.).

Інформація, викладена у розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT0095779 від 05.06.2024, підтверджується також і випискою по кредиту, що підготовлена АТ «Акцент Банк» за період із 05.06.2024 до 23.04.2025 (а.с. 17 на звороті 18).

Доказів погашення відповідачем заборгованості матеріали справи не містять.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подана на судове рішення в частині відмови у стягненні пені, а тому судом апеляційної інстанції підлягає перевірці рішення суду лише у даній частині.

Як вбачається з фактичних обставин справи, встановлених судом першої інстанції, 20 вересня 2017 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку шляхом підписання Анкети-заяви.

05 червня 2024 року ОСОБА_1 подав Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT80095779 на таких умовах: тип кредиту строковий; мета придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту 73400 гривень; строк кредиту 60 місяців (з 05.06.2024 до 04.06.2029 включно); процентна ставка (фіксована) 75% на рік; розмір щомісячного платежу 4 773,98 грн; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 650770; загальна сума до повернення 286 437,63 грн. Згідно із пунктом 11 Заяви, погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 .

Із таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором суд встановив, що датою видачі позивачем відповідачу кредиту в розмірі 73 400 грн є 05.06.2024; строк кредитування 60 місяців; чиста сума кредиту/ сума платежу за розрахунковий період 4773,98 грн.

Згідно дослідженого судом розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що станом на 24.04.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 116 011,35 грн, що складається із: 73 167,91 грн заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 39 648,72 грн заборгованості за процентами та 3 194,72 грн заборгованості за пенею. Із даного письмового доказу суд встановив, що у період з 05.06.2024 до 24.04.2025, відповідач сплатив позивачу, в рахунок виконання умов договору № ABH0CT0095779 від 05.06.2024 9 547,96 грн.

Інформація, викладена у розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT0095779 від 05.06.2024, підтверджується також і випискою по кредиту, що підготовлена АТ «Акцент Банк» за період із 05.06.2024 до 23.04.2025.

Відповідно до частин 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу, включаючи дату постановлення оскаржуваного судового рішення.

За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.

Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який застосував суд першої інстанції, відхиляючи відповідні позовні вимоги, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

З викладеного вище слідує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «А-Банк» 3194,72 грн. пені.

На підставі наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог законності та обґрунтованості при ухваленні судового рішення, а доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги АТ «Акцент-Банк» на заочне рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - адвоката Омельченка Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Заочне рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Ю.В. Сіренко

О.М. Новіков