Номер провадження № 2/521/6760/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від ОСОБА_1 не з`явилася;

від ОСОБА_2 не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У серпні 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Месропянцева Ольга Володимирівна звернулася до Хаджибейського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить суд стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою 18.08.2025 року та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зокрема, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що 23.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис номер №532.

Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №4208 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

За доводами позивачки, після припинення подружніх відносин, сторони спільно не проживають. Донька, ОСОБА_3 проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Водночас, як вказала позивачка, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, в зв`язку із чим, позивачка просить задовольнити позов про стягнення аліментів.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 19.08.2025 року у справі №521/14558/25 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні.

15.10.2025 року (вх.№68320) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою 18.08.2025 року та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відзив відповідач обґрунтовує тим, що від попереднього шлюбу він має двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на яких відповідно до заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19.05.2016 року (справа №521/6417/16-ц) сплачує аліменти у твердій грошовій сумі на кожну дитину у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 та до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.

20.10.2025 року (вх.№69352) представник позивачки скерувала суду відповідь на відзив, в якому зазначала, що платник аліментів є фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися таким чином, щоб мати можливість належним чином забезпечувати себе та своїх неповнолітніх дітей.

Крім того позивач зазначила, що визначений розмір аліментів, а саме 1/4 частина від всіх видів доходів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки на неповнолітню дитину є достатнім та справедливим, не порушує прав ні отримувача, ні платника аліментів, а також забезпечуватиме належний рівень життя, розвитку їхньої спільної дитини. Відповідь на відзив судом долучено до матеріалів цивільної справи.

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. 10.11.2025 року, представник позивача скерувала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань не надав.

Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини потребують задоволення у повному обсязі, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

23.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис номер №532.

Від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №4208 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Також, судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 19.05.2016 року (справа №521/6417/16-ц) ОСОБА_2 сплачує аліменти у твердій грошовій сумі на кожну дитину у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 та до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Із наявних у матеріалах справи свідоцтв про народження НОМЕР_4 та НОМЕР_5 відповідно вбачається, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_7 народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інших письмових доказів стосовно наявних між сторонами у даній справі спірних правовідносин матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей від 6 до 18 років у розмірі 3 196 грн.

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років становить 1 598 грн.

У даній справі судом встановлено, що від шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №4208 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .

Водночас, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що після припинення подружніх відносин, сторони спільно не проживають. Донька, ОСОБА_3 проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач частково визнав позовні вимоги та не заперечує щодо утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з огляду на що просить позов ОСОБА_1 задовольнити частково, призначивши сплату аліментів на утримання доньки у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

Так, у даній справі судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 19.05.2016 року (справа №521/6417/16-ц) ОСОБА_2 сплачує аліменти у твердій грошовій сумі на кожну дитину у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 та до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Верховний Суд неодноразово, у низці рішень, зокрема у постанові від 19.02.2025 року у справі №367/10126/19 зазначав, що наявність другої дитини від іншого шлюбу саме по собі не є підставою для зменшення мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який встановлений ч. 2 ст. 182 СК України.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19 зазначається, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Разом з тим, у даній справі, судом встановлено, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей відповідно до заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19.05.2016 року у справі №521/6417/16-ц у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, що є меншим аніж 50 % від прожиткового мінімуму на одну дитину станом на час розгляду даної справи.

Відтак, у даному разі, позиція відповідача, зазначена ним у відзиві на позов щодо надмірності позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів у розмірі частини від доходу на утримання ОСОБА_3 , не заслуговує на увагу, оскільки іншими належними та допустимими доказами відповідачем такої надмірності суду не доведено, як і не доведено того, що майновий стан відповідача, а саме його сукупний розмір заробітку не надасть йому можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі частини від його заробітку, оскільки останнім суду ані довідок про доходи, ані доказів того, що у останнього тяжке фінансове становище тощо, суду не надано.

Таким чином, зважаючи на викладене та надавши правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, та вважає, що у даному разі, розмір аліментів - 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою 18.08.2025 року та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 є обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відтак, враховуючи встановлені обставини у даній справі, суд виснує про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у зазначеній позивачем частці від доходу відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи покладаються на відповідача, з огляду на що, з останнього на користь держави належить стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 141, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовною заявою 18.08.2025 року та до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11.11.2025 року.

Суддя Н.О. Шевчук