ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7502/24 Головуючий суддя І інстанції Шарко О. П.
Провадження № 22-ц/818/4483/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М, Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Захарова Олександра Сергійовича на рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 25 червня 2025 року, у цивільній справі №639/7502/24, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Позовна заява мотивована тим, що 26.06.2015 року між сином позивачки ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, від якого у них народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування ОСОБА_3 з ОСОБА_2 у шлюбі спілкування з онуками не обмежувалось. Вони проводили разом багато часу, залишались у бабусі навіть з ночівлею.

Вказала, що після розірвання шлюбу становище змінилося, бо Відповідач почала перешкоджати спілкування з Позивачем. У них почалися непорозуміння щодо її спілкування з онуками. Відповідач постійно відмовляє Позивачу в цьому. Поодинокі розмови повністю контролюються Відповідачем. Остання зустріч відбулася на день народження онучки ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом нетривалого часу. До цього взагалі не бачила онуків більше 6 місяців. В позасудовому порядку відповідач не бажає винайти порозуміння щодо участі останньої у вихованні онуків. Зокрема, Позивач листом від 11.09.2024 року просила відповідача не перешкоджати у спілкуванні з онуками та погодити графік побачень з ними. Проте ані усної, ані письмової відповіді на нього не отримано до сих пір.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з онуками ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуків - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : вільне спілкування з онуками з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. засобами телефонного зв`язку та (або) через мобільні застосунки Whats App, Telegram, Viber тощо, без присутності матері. систематичні побачення 2 рази на місяць протягом 8 годин безперервно у будь- вихідний день, без присутності матері; систематичні побачення 3 рази на тиждень протягом 3 годин безперервно, без присутності матері; побачення у дні народження онуків, щорічно протягом 4 годин безперервно, без присутності матері; спільний відпочинок у період літніх канікул - 14 днів безперервно та зимових канікул -10 днів безперервно, без присутності матері. Також позивач просила стягнути з відповідача судові витрати

Рішенням Немишлянського районного суду м. Харкова від 25 червня 2025 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Захаров Олександр Сергійович подав апеляційну скаргу, у якій просить суд рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Судові витрати покласти на Відповідачку.

Вказав, що у позасудовому порядку Відповідач не бажає винайти порозуміння з Позивачем щодо участі останньої у вихованні онуків, не дивлячись на те, що в судових засіданнях вона заявляла протилежне.

Зауважує, що до матеріалів справи Позивач додавала лист від 11.09.2024 року, в якому

просила Відповідача не перешкоджати у спілкуванні з онуками та погодити графік побачень з ними. Проте ані усної, ані письмової відповіді на нього не було отримано. Також до матеріалів справи долучались переписки Позивача та Відповідача, з яких вбачалось, що остання не йшла назустріч бажанню ОСОБА_1 побачити онуків. В якості заперечень на позовну заяву Відповідач у відзиві тільки висувала припущення, що Позивач та її колишній син, намагаючись спілкуватися з дітьми без її присутності, можуть негативно впливати на дітей. Зазначала, що діти бажають спілкуватися з батьком та бабусею за її присутності і тільки за місцем проживання матері та онуків. Онуки нібито мають змогу телефонувати бабусі. В гості до бабусі не бажають, а хочуть зустрічатися виключно у своєму дворі. Однак це лише припущення, засновані на негативних стосунках батька і матері дітей, до яких бабуся не має жодного відношення. Разом з цим Відповідач маніпулює свідомістю дітей, вкладаючи в їх голови не бажання бачитись з бабусею у неї вдома і без присутності матері.

Зазначив, що судом першої інстанції з незрозумілих причин проігноровано Висновок №225 від 03.06.2025 року про доцільність встановлення порядку участі бабусі, ОСОБА_1 , у вихованні малолітніх онуків, ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . У Висновку зазначено, що Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі бабусі, ОСОБА_1 , у вихованні малолітніх онуків, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши час: кожна 1 та 3 субота місяця з 10.00 до 20.00; щоп`ятниці у зручний для сторін час спілкування за допомогою відео або аудіозв`язку; щороку 25 грудня з

10.00 до 20.00. Перші 2 місяці участь бабусі у вихованні онуків в присутності матері дітей, ОСОБА_2 , для налагодження контактів бабусі з онуками. Отже судом І інстанції проігноровано зазначений Висновок, як і саму позовну вимогу Позивачки про встановлення порядку участі у вихованні.

Разом з цим просить долучити до матеріалів справи Акт обстеження умов проживання Позивачки від 03.06.2025 року, складений Службою у справах дітей по Холодногірському району (за місцем її проживання), який з незрозумілих причин не було надано Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради разом з Висновком №225. В даному Акті зазначено, що в домі чисто, затишно. Для дітей відведено окрему кімнату, облаштовану ліжком, диваном, місцем для зберігання речей. Звертаємо увагу суду апеляційної інстанції на пункти 68 та 69 постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2024 року по справі №742/1716/23, де зазначено, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки

особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права та є окремим способом захисту порушеного права діда й баби на спілкування з онуками. Відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК

України - визначенні способів участі баби та діда у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відсутнє порушення відповідачем прав позивача в частині чинення перешкод у спілкуванні з онуками.

Суд апеляційної інстанції не повністю погоджується з таким висновком суду.

У постанові Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц зазначено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

У справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, спір стосується прав баби на спілкування зі своєю онукою та встановлення графіку спілкування з нею.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повага до приватного і сімейного життя є важливими правами, захист яких гарантується Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. У прецедентній практиці Європейського суду з прав людини поняття «сімейне життя» у розумінні статті 8 Конвенції отримало достатньо широке тлумачення, не обмежується лише шлюбними відносинами, а може охоплювати й інші фактичні «сімейні зв`язки», зокрема, відносини між дитиною та близькими родичами (наприклад, бабою та дідом), оскільки останні можуть відігравати суттєву роль у сімейному житті.

Під правом на повагу до сімейного життя баби та діда стосовно до своїх онуків в першу чергу розуміється право на підтримання нормальних стосунків між бабою або дідом та онуками шляхом контактів з ним. Такі контакти зазвичай відбуваються за згодою особи, яка несе батьківську відповідальність, а це означає, що доступ баби, діда до онука, як правило, здійснюється на розсуд батьків дитини.

Верховний Суд у постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 559/1215/19-ц зазначив, що «висновок органу опіки та піклування є документом, який подається для прийняття відповідного рішення судом, тобто він є доказом у цивільній справі, який підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору виконує допоміжну функцію при вирішенні спорів, які стосуються прав та інтересів дітей, та спрямований передусім на отримання максимальної інформації щодо обставин, які мають значення для вирішення конкретного спору, оскільки орган опіки та піклування має повноваження встановлювати відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні тощо».

У постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 607/1377/22 зазначено, що при вирішенні спору суди попередніх інстанцій не врахували, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідачки не чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онуками можливе лише у разі наявності перешкод позивачам з боку відповідача. З урахуванням обставин, встановлених судами та які визнавалися учасниками справи, відсутні підстави вважати, що відповідач чинить позивачам будь-які перешкоди у спілкуванні з їх онуками. Тому суди зробили неправильний висновок про задоволення цієї позовної вимоги. З урахуванням того, що сторонами не погоджено способи участі позивачів у вихованні онуків (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, суди обґрунтовано встановили наявність підстав для визначення порядку участі позивачів у спілкуванні та у вихованні онуків шляхом надання їм можливості бачитися з дітьми у визначені дні.

У постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 466/3563/19 Верховний Суд, залишаючи без змін судові рішення судів попередніх інстанцій, виходив з того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування баби та діда з онуком, та суди врахували висновок органу опіки та піклування, наданий відповідно до вимог статей 19, 159, 263 СК України, відсутність доказів негативного впливу позивачів на дитину, тому з урахуванням інтересів дитини дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 462/5189/20, зазначив, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з права діда на спілкування з онуком, брати участь у його вихованні, тому дійшов висновку про визначення способів участі діда у вихованні онука та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень. Час, місце і періодичність побачень суд визначив з урахуванням віку та інтересів дитини.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 відступив від висновку щодо застосування положень статей 159, 257, 263 СК України у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 175/5360/13-ц, про те, що обов`язковою передумовою (підставою) задоволення позову діда та/або баби про встановлення способу та порядку участі у вихованні онуків є наявність перешкод у спілкуванні з онуком, які чинять інші особи, з якими постійно проживає дитина.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).

Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Частини п`ята та шоста статті 19 СК України передбачають, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята та шоста статті 19 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя статті 257 СК України).

Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування».

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням її інтересів. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що 26.06.2015 року між сином позивачки ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , актовий запис про народження №242 від 24 вересня 1988 року).

Від шлюбу у них народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_3 ).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2023 року у справі| 639/3008/23 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На сьогоднішній день діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Між сторонами склалися особисті неприязні стосунки.

Як впливає ця обставина на право позивачки на спілкування з онукою?

Колегія суддів вважає, що наявність неприязних відносин негативно позначається на дитині, і тому сторони мають запобігати конфліктам заради найкращих інтересів дитини, а суд має врахувати цю ситуацію при визначенні порядку спілкування позивачки з онукою, не позбавляючи її законного права на це в інтересах гармонійного розвитку дитини.

Позивач листом від 11.09.2024 року просила відповідача не перешкоджати у спілкуванні з онуками та погодити графік побачень з ними. Проте ані усної, ані письмової відповіді на нього не отримано до сих пір.

Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір щодо порядку участі позивачки у вихованні онуки, висновки суду про відсутність такого спору не є належним чином обґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції помилився з висновком про те, що відсутнє порушення відповідачем прав позивача, оскільки сам факт подання позову до суду 13.11.2024 та не надання своєчасної відповіді відповідачем на лист позивача від 11.09.2024 (а.с.17), є прямим і безпосереднім свідченням факту наявності спору, щодо порядку участі баби у вихованні онуків.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 27 серпня 2024 року у справі № 757/26787/22.

Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає апеляційному суду підстави вважати, що дід, баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому такому спілкуванню та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, але відповідних доказів про такий негативний плив відповідачка до матеріалів справи не надала.

Колегія суддів виходить з того, що тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини, оскільки таке спілкування сприяє гармонійному її вихованню. За аналогічних обставин ЄСПЛ висловлювався на користь таких висновків (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність встановлення порядку участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх онуків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №225 від 03.06.2025 року, вважав за доцільне встановити порядок участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх онуків, визначивши час: кожна 1 та 3 субота місяця з 10.00 до 20.00;щопятниці у зручний для сторін час спілкування за допомогою відео або аудіозв`язку; щороку 25 грудня з 10.00.до 20.00; перші 2 місяці участь бабусі у вихованні онуків в присутності матері дітей, ОСОБА_2 , для налагодження контактів бабусі з онуками (а.с.151).

Тому колегія суддів враховує висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність встановлення порядку участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх онуків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №225 від 03.06.2025 року, а також запропонований графік такого спілкування, який вважає обґрунтованим та збалансованим в інтересах дитини.

Таким чином, встановивши, що позивачка має право на спілкування з онуками, та взявши до уваги малолітній вік дітей, особливості їх розвитку, виховання, необхідність дотримання розпорядку дня та відпочинку, емоційну прихильність дитини до матері, тобто відповідачки, а також виходячи із найкращих інтересів дітей, крім того, наявного конфлікту між сторонами, колегія суддів вважає за доцільне визначити наступний порядок участі баби у спілкуванні та вихованні з онуками.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з онуками ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуків - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожна 1 та 3 субота місяця з 10.00 до 20.00 за місцем проживання дітей або у місцях дозвілля та відпочинку, визначених за попередньою домовленістю сторін з урахуванням режиму дня, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, стану здоров`я дітей;

- щоп`ятниці у зручний для сторін час спілкування за допомогою відео або аудіоз`язку;

- щороку 25 грудня з 10.00 до 20.00 за попередньою домовленістю сторін;

- перші 2 місяці участь бабусі у вихованні онуків в присутності матері дітей, ОСОБА_2 , для налагодження контактів бабусі з онуками.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Також, колегія суддів звертає увагу, що при зустрічах баби з онуками, необхідно обов`язково дотримуватися правил безпеки, пов`язаної зі російською збройною агресією та обирати безпечні місця для зустрічей згідно поточної безпековою ситуацією, що є пріоритетом для всіх учасників справи.

На вказані обставини суд першої інстанції всупереч ст. 89 ЦПК України належної уваги не звернув, та передчасно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, а тому ухвалене судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням, на підставі ст. 376 ЦПК України, нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги та апеляційна скарга частково задоволені, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір за подання позову у розмірі 968,96 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1453,44 грн, а усього 2422 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Захарова Олександра Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Немишлянського районного суду м. Харкова від 25 червня 2025 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні-задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні з онуками ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні онуків - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- кожна 1 та 3 субота місяця з 10.00 до 20.00 за місцем проживання дітей або у місцях дозвілля та відпочинку, визначених за попередньою домовленістю сторін з урахуванням режиму дня, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, стану здоров`я дітей;

- щоп`ятниці у зручний для сторін час спілкування за допомогою відео або аудіоз`язку;

- щороку 25 грудня з 10.00 до 20.00 за попередньою домовленістю сторін;

- перші 2 місяці участь бабусі у вихованні онуків в присутності матері дітей, ОСОБА_2 , для налагодження контактів бабусі з онуками.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги у розмірі 2422 грн 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 10 листопада 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.