Справа № 373/2205/25
Номер провадження 2/373/1175/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року суддя Переяславського міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В. розглянула заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту трудових відносин, стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту трудових відносин між нею, позивачем, та ФОП ОСОБА_3 у період з 01.08.2024 по 28.06.2025.

Також просить стягнути з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату за відпрацьований період з 01.06.2025 по 28.06.2025 у розмірі 12366 грн; компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період роботи з 01.08.2024 по 28.06.2025 у розмірі 11902 грн; середній заробіток в розмірі 16620 грн за весь час вимушеного прогулу. Пов`язаного з затримкою виплати зарплати, невидачі копії наказу про звільнення та письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні за період з 29.06.2025 по 28.07.2025.

Крім того, просить розрахувати та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, пов`язаного з затримкою виплати зарплати, невидачі копії наказу про звільнення та письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні з 29.07.2025 по день постановлення судового рішення.

Також просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн та судові витрати у виду судового збору.

В позовній заяві позивачка також просила забезпечити докази, а саме: листування між позивачкою та відповідачкою у Viber, що відбулося у період з 01.08.2024 по 28.07.2025; зошитів «Кама»; чеків, дозволивши здійснити фіксацію зазначеного листування шляхом складання протоколу огляду електронних доказів (мобільного телефону позивачки) в суді до відкриття провадження у справі та надсилання відповідачу позовної заяви з додатками, долучення копій скріншотів листування між відповідачем та позивачем в якості доказів до матеріалів справи, а також шляхом зобов`язання відповідача зберегти зошити «Каса», які заповнювались у період з 01.08.2024 по 28.06.2025 та службові чеки за період з 08.01.2024 по 28.06.2025 від втрати.

Також просила витребувати у відповідача вказані зошити « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в які вклеєні службові та касові чеки. Визначити спосіб забезпечення доказів шляхом проведення огляду мобільного телефону, збереження скріншотів переписки тощо.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення доказів та матеріали справи, судом було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 117 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів, відповідно до положень ч. 2 ст. 116 ЦПК України, є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, заява про забезпечення доказів повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але, насамперед, спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності з усіма наведеними умовами суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок щодо застосування положень статті 116 ЦПК України зазначений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі №367/6751/18-ц (провадження №61-23322св19).

Проте, в порушення вимог ЦПК України, заявником у своїй заяві про забезпечення доказів не наведено жодного об`єктивного факту на підтвердження необхідності забезпечення доказів. Так, заявниця не вказала, для доказування яких обставин, з огляду на шість позовних вимог, вказані нею докази є необхідними.

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Положеннями ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову або доказів ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Однак, заявником до поданої заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається, позовна заява містить клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Проте, враховуючи, що позовна заява, крім вимог про стягнення заробітної плати, містить ще дві вимоги: про встановлення факту трудових відносин та про стягнення на користь позивача моральної шкоди, за які при подачі до суду позовної заяви стягується судовий збір окремо за кожну з цих двох вимог, суд не вбачає за можливе застосувати правила ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки заявниця не вказала, чи пов`язано забезпечення доказів із встановленням обставин щодо стягнення заробітної плати.

Згідно з ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення доказів подана з порушенням вимог ст. 117 ЦПК України, суддя вважає за необхідне повернути її заявнику.

Керуючись ст.ст. 117, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту трудових відносин, стягнення заробітної плати та стягнення моральної шкоди повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В. В. Хасанова