Справа № 450/1667/24 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/246/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
31 жовтня 2025 року м.Львів
Справа № 450/1667/24
Провадження № 22-з/811/246/25
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - Дяківа Володимира Богдановича про ухвалення додаткового рішення щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», з участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів,-
12 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», з участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано незаконною бездіяльність ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 26 травня 2023 року про здійснення реструктуризації грошового зобов`язання за Кредитним договором №105/13/07-Ф від 6 листопада 2007 року. Зобов`язано ТзОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» здійснити реструктуризацію заборгованості (грошового зобов`язання) ОСОБА_1 за Кредитним договором №105/13/07-Ф від 6 листопада 2007 року на 10 років відповідно до всіх умов, які визначені пунктом 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».

Постановою Львівського апеляційного суду від 2 жовтня 2025 року за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», яка підписана представником Жабченко Т.М., рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2025 року залишено без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

3 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - Дяків В.Б. через підсистему «Електронний суд» подав до Львівського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення

Заява мотивована тим, що адвокат Дяків В.Б. представляв інтереси ОСОБА_1 у Львівському апеляційному суду у зв`язку з чим остання понесла судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 грн.

Необхідності виклику сторін у судове засідання для розгляду вказаної заяви немає.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як установлено в частині другій статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 8 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності послуг адвоката (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Адвокат Дяків В.Б. на підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції до заяви про ухвалення додаткового рішення долучив: копію ордера на надання правничої допомоги, копію договору №14/03/24 від 14 березня 2024 року про надання правової (правничої) допомоги, копію акта №2 приймання-передачі від 3 жовтня 2025 року.

Згідно умов договору №14/03/24 про надання правової (правничої) допомоги від 14 березня 2024 року, адвокат Дяків В.Б. представляє інтереси ОСОБА_1 у судах всіх інстанцій по справі, що стосується справи про зобов`язання ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» здійснити реструктуризацію заборгованості та інше. Пунктом 6 цього договору передбачено, що вартість правничої допомоги за представництво інтересів замовника в суді апеляційної інстанції становить фіксований розмір гонорару - 12 000 грн. Пунктом 7 договору передбачено, що оплата правової допомоги здійснюється замовником в наступному порядку: кошти у розмірі 100% від вартості правової допомоги сплачуються замовником протягом десяти робочих днів з моменту підписання акта приймання-передачі правничої допомоги.

Підписаним актом №2 приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 3 жовтня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 погодили виконання належним чином правову (правничу) допомогу згідно договору №14/03/24 від 14 березня 2024 року в суді апеляційної інстанції по справі №450/1667/24 на стадії апеляційного оскарження рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2025 року, а також погодили вартість наданої правової (правничої) допомоги в розмірі 12 000 грн.

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 134, 137 ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Подібний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, норми процесуального закону надають суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав 25 вересня 2025 року відзив на подану ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» апеляційну скаргу. У цьому відзиві зазначено, що ОСОБА_1 понесе судові витрати у зв`язку із оскарженням рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2025 року, а саме: витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного оскарження рішення у розмірі 12 000 грн (фіксований розмір гонорару). Адвокат Дяків В.Б. приймав участь 2 жовтня 2025 року в судовому засідання під час розгляду цієї справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При визначенні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин, яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позовні вимоги підлягають до задоволення, такі витрати заявника були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.

10 жовтня 2025 року представник ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» - Жабченко Т.М. через підсистему «Електронний суд» подала до Львівського апеляційного суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Клопотання мотивоване тим, що необґрунтованим та неспівмірним зі складністю реально виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є визначена у договорі про надання правничої допомоги сума гонорару в розмірі 12 000 грн. Позивачем у справі № 450/1667/24 станом на дату звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення не було підтверджено понесення ним витрат на правову допомогу. Враховуючи вищевикладене, незначну складність справи, невелику кількість сторін, Товариство вважає, що зазначені в позовній заяві час виконання робіт та їх вартість не є співмірними з об`ємом виконаної роботи, а враховуючи критерії реальності адвокатських витрат та розумності, обставини справи, визначений до стягнення відповідачем розмір судових витрат є завищеним, тому не підлягає стягненню у повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а у випадку задоволення заяви, зменшити заявлені позивачем витрати на правничу допомогу до 3000 грн.

Встановлено, що в умовах договору №14/03/24 про надання правової (правничої) допомоги від 14 березня 2024 року визначено порядок оплати за надані послуги, зазначено, що між сторонами цього договору було досягнуто усіх істотних умов, ОСОБА_1 прийняла надані адвокатом Дяківим В.Б. послуги і погодилася з їх вартістю.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує конкретні обставини справи, її складність, незмінність правової позиції сторін у справі, обсяг наданих послуг з правничої допомоги, принцип співмірності судових витрат, обґрунтування заявником розміру цих витрат, критерій реальності адвокатських витрат, ту обставину, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер; вважає, що розмір професійної правничої допомоги в 7 000 грн. є розумним і достатнім для компенсації витрат, які потрібно стягнути з ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 133,137,141, 270, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - Дяківа Володимира Богдановича, про ухвалення додаткового рішення щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», з участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про захист прав споживачів,задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Сікорського, 8, ) на користь ОСОБА_1 (, адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 (сім тисяч) грн.

У решті вимог заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Постанова складена і підписана 31 жовтня 2025 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р.Мікуш___________________ Р.В. Савуляк