єдиний унікальний номер справи 546/509/20
номер провадження 6/546/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Актив», про заміну сторони у виконавчому листі,

установив:

У жовтні 2025 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій він просить замінити стягувача у виконавчому листі ТОВ «Преміум Актив» на його правонаступника ТОВ ФК «Технофінанс». Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішення Решетилівського районного суду від 01 лютого 2022 року було задоволено позов ТОВ «ФК «Преміум Актив» (змінило назву на ТОВ «Преміум Актив») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № -089982 від 31 грудня 2018 року.

01 липня 2024 року ТОВ «ФК «Технофінанс» набуло право вимоги за договором позики № -089982 на підставі договору факторингу, укладеного між ТОВ «ФК «Технофінанс» та ТОВ «Преміум Актив». Виконавчого листа заявник не отримував та зазначає про відсутність виконавчих проваджень, де боржником могла бути ОСОБА_1 .

Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, зокрема у постанові № 6-1355/10 від 21 березня 2018 року та у постанові № 711/10368/2012 від 09 жовтня 2019 року, представник заявника просив задовольнити заяву.

Ухвалою судді від 07 жовтня 2025 року у справі відкрите провадження та призначене судове засідання на 13 жовтня 2025 року, яке було відкладене на 06 листопада у зв`язку з відсутністю відомостей щодо отримання судової повістки ОСОБА_1 .

Учасники судового процесу у судове засідання 06 листопада 2025 року не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (т. 2 а.с. 14, 15, 16, 18).

30 жовтня 2025 року від представника ТОВ «ФК» Технофінанс» - Дутки Вероніки Вадимівни надійшла заява про розгляд справи без її участі (т. 2 а.с. 19).

Відповідно до статті 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Судом установлено, що Решетилівським районним судом Полтавської області 01 лютого 2022 року ухвалено рішення у справі № 546/509/20 про задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № -089982 від 31 грудня 2018 року (а.с. 217-222). Вказане рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 04 березня 2022 року.

12 травня 2022 року ТОВ «ФК «Преміум Актив» було направлено копію рішення з відміткою про набрання законної сили та оригінал виконавчого листа (а.с. 225), які ТОВ «ФК «Преміум Актив» отримало (а.с. 226).

01 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та ТОВ «ФК «Технофінанс» укладено договір факторингу № 01-07-24-1ПА, відповідно до якого ТОВ ФК «Технофінанс» отримало права грошової вимоги до боржників, які зазначені в акті прийому-передачі, що є додатком № 1 до договору факторингу (а.с. 232-236). Згідно з витягом з акта приймання-передачі письмового реєстру боржників від 01 липня 2024 року договору факторингу № 01-07-24-1ПА ТОВ «ФК «Технофінанс» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № -089982 від 31 грудня 2018 року (а.с. 237).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 зазначила, що на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Крім того, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як було установлено, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2022 року у справі № 546/509/20, на підставі якого у подальшому видано виконавчий лист, набрало законної сили 04 березня 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина друга статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду у справі № 546/509/20 не здійснювалося.

Отже, з моменту набрання законної сили рішенням суду від 01 лютого 2022 року 04 березня 2022 року та до моменту звернення представника ТОВ «ФК «Технофінанс» до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі минуло більше трьох років.

Частиною першою статті 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Представник заявника не просив поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, пославшись на правові позиції Верховного Суду, зокрема у постанові № 6-1355/10 від 21 березня 2018 року та у постанові № 711/10368/2012 від 09 жовтня 2019 року, які аналогічні за змістом.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 зазначила про необхідність відступу від правових висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, та вказала наступне.

Якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Отже, правові висновки Верховного Суду у постанові № 6-1355/10 від 21 березня 2018 року та у постанові № 711/10368/2012 від 09 жовтня 2019 року на момент розгляду даної заяви втратили свою актуальність та не підлягають врахуванню судом під час вирішення даної справи.

Оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа, виданого за результатом розгляду справи № 546/509/20, закінчився та про його поновлення представник заявника не заявляв, суд, врахувавши правові висновки Великої Палати Верховного Суду, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому листі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Технофінанс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Актив», про заміну сторони у виконавчому листі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.В. Зіненко