Провадження №2-н/447/552/25
Справа №447/3396/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 місто Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Львівської області надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 6 132,32 гривень та судового збору в сумі 302,80 гривень.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та долучені до неї документи, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України, законодавець визначив, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу зазначено, що боржник ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, які надійшли на адресу суду 06.11.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зазначеною адресою, зареєстрованою не значиться.

Згідно приписів ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, оскільки отримана судом інформаці на даний час не дає можливості встановити зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.165 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 6 132,32 гривень.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч.1ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання складом суду, однак може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Роман ДЖУС