Справа № 144/1656/25
Провадження № 2-о/144/69/25
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"03" листопада 2025 р. с-ще Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Магдяк Н.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Теплицької селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,-

В С Т А Н О В И В :

28.10.2025 представник заявника ОСОБА_1 адвокат Мазур О.С. звернулася до Теплицького районного суду Вінницької області з заявою про визнання недієздатним дядька заявника ОСОБА_2 та встановлення над ним опіки.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ Теплицького районного суду від 29.10.2025, справу передано на розгляд судді Магдяк Н.І.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Заява про визнання особи недієздатною має відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

У порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником у заяві не зазначено про наявність або відсутність у нього електронного кабінету, а також у заінтересованої особи у справі (якщо такі відомості заявнику відомі).

Частиною 1 статті 14 ЦПК України встановлено, що в судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів (частина 2 статті 14 ЦПК України).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу.

Всупереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником у своїй заяві не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, у порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, заявником у поданій до суду заяві не зазначено підтвердження про те, що ним не подано іншої заяви з тим з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом із тим, заявником до заяви про визнання особи недієздатною не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

З 01.09.2015 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", відповідно до якого виключено п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону, згідно з яким судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, наведено у ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Законом не передбачено звільнення заявника від сплати судового збору за заяву про визнання фізичної особи недієздатною, яка до переліку заяв, за подання яких не справляється судовий збір, передбаченого ч. 2 ст. 3 указаного Закону, не входить. Разом із тим, стаття 5 Закону не містить положення про пільги щодо сплати судового збору за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 605,60 грн.

Отже, за вказаних обставин, заявнику при зверненні до суду з даною заявою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Наведені обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Всупереч вищевказаним вимогам заявник не надав суду висновок органу опіки та піклування про можливість призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою.

До заяви не додано доказів звернення заявника до органу опіки та піклування з клопотанням про призначення його опікуном над недієздатною фізичною особою.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у заяві зазначених вище недоліків, заяву слід залишити без руху. На виконання вимог ухвали, заявнику необхідно усунути вказані в ухвалі недоліки у визначений строк.

При цьому, суд роз`яснює, що на виконання вимог ухвали, заявнику необхідно надати документ про сплату судового збору та зазначити інші відомості указані у тексті ухвали у строк, який не може перевищувати п`яти днів із дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258, 260, 311, 312 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Теплицької селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику разом з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів із дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

В іншій частині окремо від рішення ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя: