ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Кропивницький

справа № 399/786/23

провадження № 22-ц/4809/1598/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач Кіровоградська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД», Онуфріївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області,

третя особа Державне підприємство «Конярство України»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської обласної прокуратури на ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2025 року у складі судді Шульженко В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В жовтні 2023 року Кіровоградська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД» (далі ТОВ «Агродар ЛТД»), Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області (далі - Онуфріївська селищна рада) та просила:

-визнати недійсним рішення Онурфіївської селищної ради № 860 від 15.06.2021 в частині включення до переліку земельних ділянок, що передаються із державної власності в комунальну власність, земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0613;

-визнати недійсним рішення Онуфріївської селищної ради № 1561 від 26.07.2021, яким передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:0613;

-визнати недійсним договір оренди б/н від 17.02.2022, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Агродар ЛТД», про передачу у користування земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :02:000:0613;

-витребувати на користь держави України в особі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:0613, що розташована на території Онуфріївської селищної ради;

-скасувати державну реєстрацію речового права - права власності ОСОБА_1 (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 43402318) та іншого речового права права оренди ТОВ «Агродар ЛТД» (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46946330) щодо земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :02:000:0613 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 246), що розташована на території Онуфріївської селищної ради.

Позовна заява мотивована тим, що Кіровоградською обласною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення інтересів держави під час використання земель державної форми власності, які перебувають у постійному користуванні Державного підприємства «Конярство України» (далі - ДП «Конярство України»).

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2025 року позов залишено без розгляду.

Роз`яснено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем в установлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви, при цьому позивачу було роз`яснено наслідки не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Кіровоградська обласна прокуратура просить скасувати ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Суд першої інстанції помилково встановив і врахував порушення вимог абз. 2 ч. 4 ст. 177 ЦПК України щодо необхідності додання до позовної заяви документів про внесення на депозитний рахунок суду суми, що відповідає вартості спірного майна, хоча ця вимога не підлягає застосуванню.

Судом першої інстанції також не враховано, що статті 388 та 391ЦК України в частині компенсації добросовісному набувачу не застосовуються до спірних правовідносин, оскільки обставини справи не свідчать про наявність добросовісного набувача в розумінні закону: земельна ділянка не була предметом відплатного правочину; набувач не міг вважатися таким, що не знав і не міг знати про порушення прав власника; не було третьої особи, з вини якої майно вибуло з володіння власника; відсутній приватний власник земельної ділянки.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить скасувати ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11.08.2025 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Від ТОВ «Агродар ЛТД» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Онуфріївського районного суду від 11.08.2025 залишити без змін.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, прокурор Лагода О. В., представник ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Жуков Д. О. та представник ДП «Конярство України» адвокат Нестеришин Т. С. підтримали доводи апеляційної скарги, представник Онуфріївської селищної ради Гамера В. З. та представник ТОВ «Агродар ЛТД» адвокат Горобець О. Л. заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення прокурора до суду) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину 4 статті 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Статтю 265 ЦПК України доповнено частиною 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до положень ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Матеріалами справи підтверджується, що предметом позовних вимог Кіровоградської обласної прокуратури є визнання недійсними рішень Онуфріївської селищної ради та договору оренди, витребування з володіння ОСОБА_1 у державну власність спірної земельної ділянки, а також скасування державної реєстрації речового права (том 1 а. с. 1-22).

При цьому, звертаючись до суду з позовом позивач в позовній заяві посилається на ст. 388 ЦК України, яка регламентує право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_1 - Онуфріївську селищну раду (том 5 а. с. 212).

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 21 липня 2025 року позовну заяву Кіровоградської обласної прокуратури в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області до Онуфріївської селищної ради, Онуфріївської селищної ради, ТОВ «Агродар ЛТД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ДП «Конярство України» про визнання недійсними рішень, визнання недійсним договору оренди землі, витребування землі, - залишено без руху.

Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до ч.ч. 12-13 ст. 187 ЦПК України роз`яснено позивачу, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (том 6 а. с. 34-37).

В ухвалі судом зазначено, що позивачу необхідно:

- надати до суду експертно-грошову оцінку земельної ділянки;

- в разі збільшення вартості спірної земельної ділянки, відповідно до експертно-грошової оцінки, доплатити розмір судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (ст. 4), документ підтверджуючий доплату судового збору надати до суду;

- внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, надати суду документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду зазначених грошових коштів.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, до якої додано витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (том 6 а. с. 42-46).

Даних про те, що позивачем було надано суду експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки, чинної на дату подання заяви, та документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, матеріали справи не містять.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосувавши положення ч. 4 ст. 177, ч. 11 ст. 187, ч. 14 ст. 265 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги, що норми ч. 4 ст. 177 ЦПК України не мають зворотної дії в часі та відповідно не підлягали застосуванню при вирішенні даного спору не заслуговують на увагу суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-ІХ від 12 березня 2025 року, який набрав чинності 09 квітня 2025 року цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом.

Цими ж перехідними положеннями внесено зміни і до норм ст. ст. 177, 185, 265 ЦПК України.

З системного аналізу норм даного закону і його прикінцевих і перехідних положень вбачається, що якщо положення цього закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, тобто норми ст. 390 ЦК України, то в даному випадку слід застосовувати і норми ст.ст. 177, 185, 265 ЦПК України, чинні на час розгляду таких справ в суді першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України.

У ст. 390 ЦК України, яка у відповідності до Закону № 4292-ІХ доповнена ч. 5 визначено, що суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади,органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Тлумачення вказаної статті свідчить про імперативність її норм, зокрема, встановлює обов`язок органу місцевого самоврядування або прокурора вносити вартість нерухомого майна на депозитний рахунок суду, що є передумовою для подальшого розгляду справи з метою забезпечення можливості дотримання і виконання вимог закону на момент ухвалення рішення у справі, незалежно від результату розгляду справи.

При цьому, в разі незастосування даних норм ЦПК України буде неможливо застосувати та виконати при вирішенні даного спору вимоги ст. 390 ЦК України в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна.

Обов`язковість врахування положень Закону України від 12 березня 2025 року № 4292-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» також відображено у постановах ВС, зокрема у постановах від 30 квітня 2025 року у справі № 686/14711/21, 07 травня 2025 року у справі № 128/680/21, від 21 травня 2025 року у справі № 678/1280/21.

Крім того, суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що обставини справи не свідчать про наявність добросовісного набувача, оскільки звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на положення ст. 388 ЦК України, що регламентують право власника на витребування майна саме від добросовісного набувача, а суд першої інстанції на стадії залишення позовної заяви без руху не може давати оцінку даній обставині та вона має бути з`ясована судом при вирішенні спору по суті.

Суд не бере до уваги посилання апеляційної скарги на відсутність приватного власника спірної земельної ділянки, з огляду на те, що Кіровоградська обласна прокуратура звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 посилалась на ст. 388 ЦК України, яка регламентує право власника на витребування майна від добросовісного набувача.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року залучено до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_1 - Онуфріївську селищну раду (том 5 а. с. 212).

Вказана ухвала набрала законної сили та учасниками справи не оскаржувалась, при цьому, за змістом частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач в силу норм ЦПК України не позбавлений повторної можливості звернутись до суду з новим позовом і обґрунтовувати свої позовні вимоги, посилаючись на відповідні норми ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, та зводяться до власного тлумачення норм права позивачем.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, ухвала суду першої інстанції без змін, а остаточного рішення у справі не ухвалено, суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Кіровоградської обласної прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07.11.2025.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник