Справа № 639/2492/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря В`юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», представник позивача Романенко Михайло Едуардович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

До Краснокутського районного суду Харківської області за підсудністю з Богодухівського районного суду Харківської області надійшла дана цивільна справа.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) заборгованість за кредитним договором № 8 від 26.02.2021 у розмірі 24461,4 грн; 2) стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ-ФІНАНС» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) судовий збір у розмірі 2422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.

Позовні вимоги мотивують тим, що 26.02.2021 з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту. Дана заява № 8 від 26.02.2021 знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС». Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи вказується особа, яка створила запит.

Таким чином, ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №8 від 26.02.2021 з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та 26.02.2021 відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5900 грн. Кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту.

У позові зазначено, що 05.09.2022 р. згідно з умовами договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» відступлено право вимоги за кредитним Договором №8 від 26.02.2021 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС», що підтверджується Наказом № 15-04-2024-1 від 15.04.2024 року.

Позивач зазначає, що згідно з Договором факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 24461,4 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5900 грн.; заборгованість за відсотками становить 18561,4 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

27.06.2025 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне.

Відповідач, ОСОБА_1 не заперечує сам факт укладення кредитного договору з позивачем, проте не погоджується із заявленим у позові розміром заборгованості з таких причин. На сьогодні у неї немає доступу до кредитного договору, інформації про розмір наданих коштів, строків та умов повернення. Через значний проміжок часу (договір укладений у 2021 році) та відсутність відповідної документації, відповідач не може достеменно підтвердити або спростувати зазначену у позові суму.

Відповідач зазначає, що станом на момент подання позову відповідач перебуває за межами України, не проживає за місцем реєстрації, та не мала змоги раніше ознайомитися зі змістом вимог позивача. Вважає, що позовна заява не містить детального розрахунку суми заборгованості, а заявлений розмір боргу потребує перевірки судом.

Вважає, що нараховані витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. є завищеними та непропорційними характеру справи, що не потребує значних правничих зусиль, оскільки є типовою позовною заявою стягнення боргу за договором.

На підставі викладеного вище, відповідач просить суд витребувати від позивача копію кредитного договору та деталізований розрахунок заборгованості з зазначенням: суми тіла кредиту; відсотків; штрафів; пені; дати нарахування кожної складової боргу. При наявності сумнівів у правомірності та обґрунтованості заявленої суми зменшити розмір боргу, що підлягає стягненню, відповідно до вимог справедливості, добросовісності та розумності. Зменшити розмір судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, як таких, що є явно завищеними.

01.07.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив наступне.

Так, представник позивача звертає увагу на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт існування правовідносин з первісним кредитором на підставі договору, який передбачає надання, отримання та повернення кредитних коштів. Таким чином, ці обставини є встановленими і не потребують додаткового доказування, згідно із частиною першою статті 82 ЦПК України.

Щодо розрахунків заборгованості, у відповіді на відзив зазначено, що як вбачається з умов договору Кредитодавець надає Позичальникові Кредит на суму 5900 грн. на строк 30 календарних днів (пункти 1.2., 1.3. Договору). В подальшому представник позивача, цитуючи у відповіді на відзив пункти договору №№1.4; 1.6; 1.7; 4.1, статтю 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, підсумовує, що на підтвердження законності нарахування заборгованості позивачем до позовної заяви було долучено копію деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №8, яка підписана та сформована первісним кредитором.

Посилаючись у відповіді на відзив на норми чинного законодавства та судову практику, представник відповідача зазначає, що, враховуючи, що в договорі сторонами було передбачено продовження строку кредитування, оскільки заборгованість по кредиту погашена не була, позивач вважає, що первісним кредитором обґрунтовано були нараховані відсотки за період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення, тому позовні вимоги в цій частині також підлягали до задоволення.

Сторона відповідача наголошує на тому, що учасник справи має право подати до суду власний розрахунок або, згідно з ч. 1 ст. 106 ЦПК України, висновок експерта, складений на його замовлення. Тобто, якщо відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, наданим позивачем чи ставить під сумнів правильність розрахунку заборгованості, він має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку з метою подальшої подачі його на розгляд суду. Але, відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав. Поряд з цим, звертають увагу суду, що за весь період перебування права вимоги за договором у позивача, ним не здійснювалося жодних додаткових нарахувань і не застосовувалось жодних штрафних санкцій до боржника. Відтак, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за договором, яка була нарахована первісним кредитором. Отже, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Щодо витрат на правову допомогу, представник позивача зазначає, що позивач проаналізувавши ринкову вартість надання юридичними компаніями юридичних послуг встановив, що ринкова вартість за складання позовної заяви у цивільних справах становить в середньому 6000,00 грн., що підтверджується інформацією із сайтів щодо вартості надання послуг адвокатами. Також, звертають увагу суду, що до складання позовної заяви у вартість витрат на правничу допомогу адвоката включено ще формування необхідних додатків та перед складанням позову проведення аналізу спірних правовідносин із наданням рекомендацій щодо захисту інтересів позивача. Таким чином, позивач надав разом із позовом усі необхідні докази отримання професійної правничої допомоги по справі, що підтверджують співмірність та справедливість витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, часом, обсягом та ціною позову, а відтак, на думку представника позивача, позовні вимоги щодо стягнення із відповідача витрат на професійну (правову) допомогу у розмірі 9000,00 підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, та розміщенням оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада», у відзиві просила розглянути справу без її участі, відповідно до ст. 223 ЦПК України, оскільки на тепер вона перебуває за межами України та не має можливості бути присутньою на судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.02.2021 ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» звернулося з пропозицією укласти електронний договір (офертою) до ОСОБА_1 , яка у відповідь надала заяву про прийняття оферти (акцепт) та погодилася з умовами оферти.

Так, 26.02.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8, відповідно до умов якого, ТОВ «Інвест Фінанс»» надав позичальнику грошові кошти в сумі 5 900,00 грн. строком на 30 днів з можливістю пролонгації. Пунктом 1.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за Процентною ставкою. Зазначена Процентна ставка нараховується: в межах строку кредиту, передбаченого п.1.3. цього Договору; в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю Сторін, якщо інший розмір процентної ставки не передбачено відповідною додатковою угодою до цього Договору із урахуванням Програми лояльності. Згідно з п. 1.6. Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає за ставкою 584% річних. Пунктом 1.7. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього Договору складає за ставкою 8732 грн.

Відповідно до умов кредитного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом її перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надалі позичальником товариству з метою отримання кредиту.

Згідно з інформаційною довідкою від 14.12.2022 № 62/5002/12, на картку № НОМЕР_3 , 26.02.2021 року було здійснено переказ коштів в сумі 5 900 грн.

На виконання ухвали суду, від АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшла запитувана інформація, а саме, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 , на яку відповідно до виписки за договором б/н за період 26.02.2021-06.03.2021 було зараховано грошові кошти в сумі 5900,00 грн. від 26.02.2021.

05.09.2022 року між ТОВ "ФК «Інвест Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, відповідно до умов якого до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 26.02.2021/а.с. 26-32/.

Зі змісту копій платіжних інструкцій № 2544,2474, 2493 вбачається перерахування коштів від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс» в загальному розмірі 2 976 000 грн. відповідно до умов вищевказаного Договору Факторингу /а.с. 33,34/.

Згідно з Реєстром прав вимоги № б/н сформованого 17.09.2024, який є Додатком №1 до Договору факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 року, від ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 24461,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн., заборгованість за відсотками 18561,4 грн. /а.с. 32/.

30.10.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» на зареєстровану адресу відповідача було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості із зазначенням реквізитів для погашення /а.с.57/.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

При заповненні оферти ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», вказані особисті анкетні дані відповідача, зокрема, дата народження, серія та номер паспорта, РНОКПП, номер телефону.

Вказані дані є ідентичними, зокрема, номер телефону, зазначений в оферті є ідентичним номеру телефону, що зазначений ОСОБА_1 на відкриття карткового рахунку в АТ КБ «ПриватБанк». Також ідентичними є дані щодо дати народження, серії та номеру паспорта ОСОБА_1 , зазначені при відкритті рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» .

Зі змісту укладених між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , кредитного договору, графіку платежів/розрахунків вбачається, що між первісним кредитором та відповідачем були погоджені умови та порядок кредитування, з визначенням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення, періоду кредитування, графіку та суми погашення кредиту та інші істотні умови, про що свідчить електронний підпис відповідача.

Також, згідно з випискою про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 , наданої АТ КБ «ПриватБанк», 26.02.2021 ОСОБА_1 , були перераховані грошові кошти в сумі 5 900 грн., та відповідач користувалася ними, а отже прийняла та погодилася з умовами договору.

Відомостей щодо звернення відповідача до первісного кредитора або позивача щодо незгоди з умовами кредитного договору матеріали справи не містять.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 8 від 26.02.2021, долученої ТОВ «Діджи Фінанс» до позовної заяви, заборгованість ОСОБА_1 становить 24461,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5 900 грн.; заборгованість за відсотками становить 18561,40 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності детального розрахунку заборгованості, суд сприймає критично, оскільки такий міститься в матеріалах справи, його копія поряд з позовом та додатками до нього направлялася судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Щодо тверджень відповідача про неможливість ознайомитися з матеріалами справи через її перебування за межами України, суд зазначає, що остання не позбавлена можливості зареєструвати електронний кабінет в системі «Електронний суд» за посиланням https://id.court.gov.ua/, що б дало можливість знайомитися з усіма матеріалами справи.

Отже, оскільки відповідачем до закінчення строку кредитування не було повернуто отримані грошові кошти та/або укладено угоду про продовження строку кредиту, позичальником було здійснено перерахунок нарахованих відсотків із застосуванням базової процентної ставки відповідно до умов кредитного договору, та таке нарахування є правомірним.

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем належним чином не спростовано, свого контррозрахунку заборгованості або доказів належного виконання зобов`язань суду не надано.

З урахуванням конкретних обставин даної справи, суд вважає, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом, оскільки в процесі розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів, та їх користування, а отже вказана заборгованість є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997за №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 за № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Боттацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду надано: договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025 укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. та адвокатом Білецьким Б.М.; додаткову угоду №8 до договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025; детальний опис робіт (наданих послуг) до Договору від 01.01.2025; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 02.04.2025 року.

При визначенні судом розміру витрат на професійну правничу допомогу судом враховується, що адвокат безпосередньо не брав участь в процесі розгляду даної справи, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності, а обсяг наданих адвокатом послуг фактично складається зі складення позовної заяви, підготовки відповіді на відзив та клопотання про витребування доказів.

Отже, суд доходить висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи. Тож, керуючись принципами співмірності, справедливості та верховенства права, заявлена позивачем вартість таких витрат підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 4 000 грн., саме така сума, на думку суду, буде обґрунтованою та відповідати принципу розумності, є співмірною зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та витраченим часом.

Питання судових витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-81,133,141,223,265, 394, 395 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», представник позивача Романенко Михайло Едуардович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) заборгованість за Кредитним договором №8 від 26.02.2021 у сумі 24461,40 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят одна гривня).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (, IBAN: НОМЕР_2 в АТ «ОКСІ БАНК» МФО: 325990) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», розташоване за адресою: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, .

Представник позивача: Романенко Михайло Едуардович, адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Бугаєнко І. В.