РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/5290/25

провадження у справі №2/0285/2412/25

30 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Павлюк Т.П. та осіб, які беруть участь у справі:

представника позивача: Кравець Л.Ю.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Звягельська міська рада представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Звягельської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичного факту постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2025 ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить: встановити факт постійного проживання позивачки разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини; визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті сина відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 . Однак постановою нотаріуса позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачка не зверталась із заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку, а також, що позивачка не була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті. ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично постійно проживав разом із позивачкою на день смерті спадкодавця за місцем проживання позивачки по АДРЕСА_1 . Позивачка разом із сином мали спільний побут, разом обробляли земельну ділянку. Крім того, позивачка зазначає, що вона не могла звернутись із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, оскільки після смерті сина вона тривалий час мала проблеми серцево-судинного характеру, стенокардія, атеросклеротичний кардіосклероз; хворіла гострою респіраторною хворобою Covid-19, внаслідок чого захворіла на пневмонію.

Доводи сторін у справі

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, з підстав, викладених у позові. Крім того зазначила, що позивачці виповнилось 92 роки і в силу похилого віку вона пересувається на милицях, майже не ходить.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник Звягельської міської ради в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на праві власності належить 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 26, 28, 33).

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 21).

Спадкодавець ОСОБА_3 на момент своєї смерті був зареєстрований по АДРЕСА_2 (а.с. 29).

Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину після смерті сина ОСОБА_3 , оскільки позивачка не зверталась із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, а також позивачка не була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті (а.с. 29).

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є сусідами позивача, в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання позивачки разом із сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини. Пояснили, що на момент своєї смерті син ОСОБА_3 постійно проживав із своєю матір`ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, мали спільний побут, разом обробляли земельну ділянку, після смерті сина, його похованням займалась матір ОСОБА_2 .

З виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 вбачається, що остання перебувала на амбулаторному лікуванні з 01.01.2025 до 01.08.2025. Діагноз: стенокардія, атеросклеротичний кардіосклероз; люмбалгія вертеброгенного генезу (а.с. 35).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Щодо позовної вимоги про встановлення юридичного факту

За містом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із сином ОСОБА_3 на день його смерті, тобто на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані нею обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Шодо позовної вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

За загальними приписами про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зобов`язаний повідомити суду поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а також надати докази на підтвердження своїх доводів та вимог.

Частина третя статті 1272 ЦК України може застосовуватись, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної конкретної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому, виписка із медичної картки амбулаторного хворого щодо перебування позивача на амбулаторному лікуванні у період з 01.01.2025 до 01.08.2025 жодним чином не підтверджує поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вказана виписка не охоплює вищезазначений шестимісячний строк (з 21.01.2020 - 21.07.2020).

Висновки за результатами розгляду позовної заяви

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджуються належними доказами, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_1 ) постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

У задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.11.2025.

Суддя Т. Б. Сташків