ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4654/25 Справа № 183/6596/23 Головуючий у першій інстанції: Сорока О. В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Марченко С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Сороки О.В. від 29 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що їй належить земельна ділянка загальною площею 2,845 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :02:021:1170), розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Між позивачкою та ТОВ Агрофірмою «Олімпекс-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки без номеру та дати, зареєстрований Новомосковським ДЗКЦ 28 липня 2004 року за №04:04:126:00261. У 2007 році між позивачкою та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди без номеру, у відповідності до якого сторони вирішили продовжити термін дії договору до 31 грудня 2021 року та збільшити розмір орендної плати за користування належної їй земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02 листопада 2016 року між позивачкою та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, за змістом якої сторони внесли зміни до договору оренди - продовжили його дію до 31 грудня 2028 року, передбачили збільшення орендної плати до 6,5%, що становить 6109,00 гривень, залишаючи безумовний обов`язок орендаря щодо безкоштовної поставки 1 тонни соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря на підставі попередньої заяви орендодавця. 17 квітня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» укладено додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі, відповідно до якої зі згоди позивачки ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» передає, а ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» приймає на себе права та обов`язки сторони орендаря, передбачені в договорі оренди. Вирішено внести зміни в абз. 4, п. 4.1, виклавши його в новій редакції: «п.4.1. за користування земельною ділянкою орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі в розмірі 7,5 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7048,89 грн за рік оренди, а також орендар проводить безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря на підставі поданої письмової заяви. Орендар утримує податки та збори, передбачені чинним законодавством. Також сторони погоди строк дії договору до 31 грудня 2028 року. Таким чином, позивачка наполягає на тому, що сторони погодили три рівнозначних складових орендної плати: грошову - орендна плата у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 7048,89 грн; відробіткову - оранка та культивація присадибної земельної ділянки орендодавця розміром до 0,40 га; натуральну - безкоштовна поставка 1 тонни соломи до садиби орендодавця. Однак, відповідач належним чином не виконує умови укладеного договору, починаючи з 2020 року по січень 2024 року ТОВ АФ «Придніпровське» не поставляло солому до садиби позивача та не здійснювало оранку та культивації земельної ділянки. Протягом вказаного періоду позивачка надсилала письмові заяви до підприємства з проханням сплатити орендну плату у вигляді поставки соломи до садиби позивача. Такі заяви відповідачем були проігноровані протягом 2020-2022 року. 25.05.2023 року позивачкою була направлена заява засобами поштового зв`язку, де була зазначена адреса завезення соломи, внаслідок чого 19.06.2023 року ОСОБА_1 отримала відповідь, у якій ТОВ «АП «Придніпровське» у письмовому вигляді вимагало погодження дати та часу завезення соломи. 01.11.2023 року позивачка уточнила письмово інформацію щодо часу, дати та адреси, за якою слід завезти солому, залишила номер свого мобільного телефону для узгодження всіх необхідних умов. Однак і ця заява була проігнорована відповідачем, а невиконання умов договору щодо сплати орендної плати у вигляді доставки соломи відповідач обґрунтовує тим, що дана форма орендної плати є безкоштовною, тому не являється обов`язковою для виконання. Позивачка зазначає, що систематичне невиконання ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» свого обов`язку за договором оренди землі є грубим порушенням прав позивачки, яка не отримала ті блага, на які розраховувала, відповідно до умов договору. Тому, уточнивши позовні вимоги, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору про завезення соломи та обробітку присадибної земельної ділянки у період з 2020 року по січень 2024 року, вказуючи що орендна плата у грошовій формі сплачувалась, ОСОБА_2 просила розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,845 га (кадастровий номер :02:021:1170) без номеру та дати, зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за №04:04:126:00261 від 28 липня 2004 року, з урахуванням змін та доповнень викладених у додатковій угоді без номеру від 2007 року та додатковій угоді №б/н від 17 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро»), яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки новому орендареві - Товариству з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» (а.с. 79-89 т.1).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року позов задоволено. Вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки площею 2,845 га (кадастровий номер :02:021:1170), без номеру та дати, зареєстрований у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за №04:04:126:00261 від 28 липня 2004 року, з урахуванням змін та доповнень викладених у Додатковій угоді без номеру від 2007 року та Додатковій угоді № б/н від 17 квітня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до Договору оренди, укладений між ОСОБА_1 , та ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро", яке в подальшому безоплатно відступило свої права та обов`язки Новому Орендареві - ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське". Стягнуто з ТОВАгрофірма "Олімпекс-Агро" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. Стягнуто з ТОВАграрне підприємство "Придніпровське" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ "Аграрне підприємство "Придніпровське", посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка є власницею земельної ділянки площею 2,845 га (кадастровий номер :02:021:1170), розташованої на території Попасненської сільської ради Новомосковського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДП №113741, виданого Новомосковською районною державною адміністрацією 28 листопада 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №25392 (а.с. 14 т.1).

Між ТОВ Агрофірмою «Олімпекс-Агро» (орендарем) та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки без номеру від 2003 року, зареєстрований Новомосковським ДЗКЦ 28 липня 2004 року за №04:04:126:00261 (а.с. 15 т.1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 2.2 договору оренди від 2003 року, погоджено такі строки видачі орендної плати:

- у грошовій формі - щорічно в період з 01 вересня по 31 грудня кожного року;

- у натуральній та відробітковій формі - згідно додатку №1 до цього договору.

Додатком №1 до договору оренди від 2003 року визначено строк виплати для забезпечення і транспортування однієї тони грубих кормів - січень-грудень (а.с. 16 т.1).

У 2007 році за домовленістю позивачки та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» строк дії вказаного вище договору було продовжено.

02 листопада 2016 року між позивачкою та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, за змістом якої сторони внесли зміни до договору оренди, продовжили його дію до 31 грудня 2028 року, передбачили збільшення орендної плати до 6,5%, що становить 6109,00 гривень, залишаючи безумовний обов`язок орендаря щодо безкоштовної поставки 1 тонни соломи до садиби орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря на підставі попередньої заяви орендодавця (а.с. 108 т.1).

17 квітня 2018 року між ОСОБА_1 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» укладено додаткову угоду (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі, відповідно до якої зі згоди позивача (яка виражається шляхом підписання даної Угоди), ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» передає, а ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» приймає на себе права та обов`язки сторони (Орендаря), передбачені в договорі оренди (а.с. 107, 109 т.1).

Пунктом 4.1 вказаної вище додаткової угоди погоджено внести зміни в абз. 1, п. 2.2 Орендна плата, Розділу 2 договору, виклавши його в новій редакції: п.2.2. За користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі в розмірі 7,5 % від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7048,89 грн, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах Орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавця. Орендар утримує податки та збори, передбачені чинним законодавством.

Додатковою угодою від 17 квітня 2018 року сторони погоди строк дії договору до 31 грудня 2028 року (а.с. 107 т.1).

Також установлено, що у день подання позовної заяви у даній справі - 25.05.2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала письмову заяву до ТОВ "АП «Придніпровське», у якій просила поставити їй солому за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28, 57, 101-102 т.1).

ТОВ "АП «Придніпровське» листом від 08 червня 2023 року на адресу ОСОБА_1 просило уточнити дату та час, коли безпосередньо сама позивачка зможе отримати солому за адресою АДРЕСА_1 ; у листі також вказано, що це є вимушена міра, адже місце реєстрації позивачки за наявною інформацією є по АДРЕСА_2 (а.с. 58 т.1).

01 листопада 2023 року позивачка на лист ТОВ "АП «Придніпровське» подала заяву, у якій просила здійснити поставку соломи певної категорії в кількості 20 тон вже за іншою адресою - по АДРЕСА_3 (а.с. 92 т.1).

Листом ТОВ "АП «Придніпровське» від 27.11.223 роз`яснено позивачці відсутність у орендаря обов`язку щодо поставки соломи певної характеристики, звертає увагу на різні адреси, які містяться у її заявах, а також акцентує увагу свій обов`язок за договором оренди землі щодо завезення соломи, а не її поставки, як зазначено у заяві позивача; у цьому листі орендар не відмовляється від обов`язку завезення соломи позивачці (а.с. 176 т.1).

Представник відповідача в місцевому суді пояснила, що зазвичай на їх підприємстві централізовано здійснюється завезення соломи до садиб орендодавців, дата та час такого завезення по певним населеним пунктам узгоджується з орендодавцями в телефонному режимі. Однак, у ситуації зі ОСОБА_1 узгодження дати та часу завезення соломи в телефонному режимі не відбувалося. Оскільки позивачка зазначала різні адреси для завезення соломи, тому, з метою уникнення завезення соломи до чужої садиби, вони і наполягали на уточненні всіх даних самою ОСОБА_1 саме в письмовому вигляді.

29.12.2023 року представниками ТОВ «АП «Придніпровське» складено акт про неможливість завезення соломи за адресою по АДРЕСА_3 , зазначеною позивачкою у заяві від 07.04.2023 року, оскільки зі слів мешканців села було встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає (а.с. 178 т.1).

Позивачкою разом з позовною заявою долучено копію довідки №100, виданої Попасненським старостинським округом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області 20.03.2023 в тім, що ОСОБА_1 дійсно має в користуванні земельну ділянку в розмірі 0,13 га, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 20 т.1).

10.01.2024 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про завезення соломи за 2023-2024 року. Цією заявою позивачка повідомила про можливість завезення соломи 01.02.2023 року в період часу з 14.00 години до 18.00 години за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 97 т.1).

Місце проживання ОСОБА_1 у договорі оренди вказане по АДРЕСА_2 . За вказаною адресою позивачка зареєстрована з червня 1986 року, що підтверджується копією її паспорту, серії НОМЕР_1 від 23.05.200 року (а.с. 13 т.1).

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) й дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (укладення договору оренди у 2003 році), орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати.

За змістом частин першої та другої статті 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції Законів №2756-VI від 02.12.2010, №191-VIII від 12.02.2015, орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Права та обов`язки орендодавця та орендаря встановлені статтями 24 та 25 Закону України «Про оренду землі».

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За змістом статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема у пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23 відступила від правових висновків, викладених у вказаній вище постанові (від 06 березня 2019 року у справі №183/262/17), шляхом конкретизації та зазначення про те, що несплата орендної плати в розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України охоплює випадки лише повної несплати орендної плати, у строки, визначені договором. Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне.

В обґрунтування позовних вимог, як на підставу розірвання договору оренди земельної ділянки, позивачка посилається на те, що відповідач у період з 2020 року по січень 2024 року не виконував свої зобов`язання щодо безкоштовної поставки соломи та обробітку присадибної земельної ділянки.

На підтвердження позовних вимог до позовної заяви долучено копії письмових заяв ОСОБА_1 від 19.03.2020, від 06.04.2021, від 05.04.2022 на ім`я директора ТОВ «АП «Придніпровське» про здійснення поставки соломи за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 21-22 т.1).

Однак, належних та допустимих доказів направлення позивачкою вказаних заяв засобами поштового зв`язку та доказів отримання відповідних заяв ТОВ «АП «Придніпровське» суду не представлено; клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколами судових засідань.

Подані копії заяв не містять ні відміток реєстрації вхідної кореспонденції товариства, ні відміток, що вони передавалися орендареві, направлялися поштою, тощо.

Представник відповідача заперечувала факт звернення ОСОБА_1 до орендаря із заявами від 19.03.2020, від 06.04.2021, від 05.04.2022.

ТОВ "АП "Придніпровське" надано копії витягів з журналів реєстрації вхідної кореспонденції земельного відділу, відповідно до яких вбачається відсутність отримання та реєстрації заяв позивачки від 19.03.2020, від 06.04.2021, від 05.04.2022 про здійснення поставки соломи (а.с. 151-158 т.1).

ТОВ «АП «Придніпровське» спростувало факт отримання заяв ОСОБА_1 від 19.03.2020, від 06.04.2021, від 05.04.2022 про здійснення поставки соломи, що підтверджується копіями витягів з журналів реєстрації вхідної кореспонденції (а.с. 151-158 т.1).

Умовами договору оренди погоджено, що безкоштовне завезення соломи до садиби орендодавця проводиться лише на підставі поданої письмової заяви орендодавцем, а не в будь-якому випадку щорічно (а.с. 134 т.1).

Відповідно до копії довідки ТОВ "АП "Придніпровське" від 10.01.2024, орендодавцю ОСОБА_1 за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:021:1170 було нараховано та виплачено після утримання податків орендну плату у 2018 році - 9821,95 грн (1500,00 грн + 756,50 грн + 5674,00 грн + 1891,45), у 2019 році - 7565,00 грн, у 2020 році - 7565,00 грн, у 2021 році - 7565,81 грн, у 2022 році - 7565,81 грн (а.с. 149 т.1). Це також підтверджується копіями платіжних доручень від 03.09.2020 на суму 7565,00 грн, від 19.08.2021 на суму 7565,81 грн, від 05.12.2022 на суму 7565,81 грн (а.с. 39-41 т.1), копіями відомостей на виплату готівки за 2018 рік (1500,00 грн + 756,50 грн + 5674,00 грн + 1891,45) (а.с. 110-118 т.1), а також копією поштової квитанції про переказ грошових коштів на суму 7566,00 грн у 2019 році (а.с. 121 т.1). Зазначені докази підтверджують належне виконання відповідачем умов договору оренди в частині виплати орендної плати у грошовій формі.

Колегія наголошує, що даний факт визнається позивачкою; в уточненій позовній заяві вона зазначає, що орендна плата у грошовій формі відповідачем сплачувалась, що не заперечувалось також і в судовому засіданні апеляційного суду.

Як зазначалось вище, несплата орендної плати в розумінні пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України охоплює випадки лише повної несплати орендної плати, у строки, визначені договором.

Натомість часткова несплата (недоплата) орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі на підставі частини другої статті 651 ЦК України, якщо таке порушення умов договору буде кваліфіковане як істотне (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23).

Встановивши належне виконання орендарем свого обов`язку з виплати орендної плати у грошовому виразі у період до подання позовної заяви у даній справі та враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №918/391/23, підстави для розірвання договору оренди від 2003 року - відсутні.

Сторони даної справи не досягли домовленості щодо місця відвантаження соломи та щодо обробітку певної земельної ділянки; умови договору оренди у вказаній частині не виконані, однак, враховуючи сплату відповідачем орендної плати у грошовій формі, що не заперечується позивачкою, - відсутні підстави для розірвання договору оренди, оскільки встановлені порушення не є істотними.

За встановлених у даній справі обставин справи, відсутні докази тощо, що при укладенні договору оренди від 2003 року (з урахуванням додаткових договорів до нього) ОСОБА_1 значною мірою розраховувала на щорічне надання (підвезення) їй однієї тони соломи, а також, що неотримання цієї соломи суттєво погіршило матеріально-побутове становище позивачки.

Необхідно також зауважити, що на час подання позовної заяви (первісної) у даній справі 25.05.2023 взагалі відсутні докази отримання ТОВ «АП «Придніпровське» заяв від позивачки про підвіз їй соломи від 19.03.2020, від 06.04.2021, від 05.04.2022.

Отже, підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки площею 2,845 га, кадастровий номер :02:021:1170 (з урахуванням змін та доповнень), укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро», яке відступило свої права та обов`язки новому орендареві - ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», на підставі частини другої статті 651 ЦК України також відсутні.

Крім того, колегія звертає увагу, що, враховуючи відступлення прав орендаря на користь ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське», попередній орендар ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» є неналежним відповідачем у даній справі, тому у задоволенні позовних вимог до останнього повинно бути відмовлено з цієї підстави.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги відмову в задоволенні позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" підлягаються стягненню судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп (а.с. 25 т.2).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Олімпекс-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" про розірвання договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "Придніпровське" () судові витрати у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова