Справа № 703/5314/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Полонець А.М.

за участі:

представника відповідача Самофал В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник ТОВ «ФК ЄАПБ» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 листопада 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 598271879.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників №157 від 08 лютого 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 598271879.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 73800 грн. 03 коп., з яких: 21999 грн. 01 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 51801 грн. 02 коп. - сума заборгованості за відсотками, яку і просить позивач стягнути з відповідача.

Також, 09 вересня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2340785.

11 серпня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4715 грн. 00 коп., з яких: 2500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2215 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №2340785 від 09 вересня 2021 року в розмірі 4715 грн. 00 коп., яку і просить позивач стягнути з відповідача.

Всупереч умовам кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконує. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 , остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів.

З врахуванням наведеного просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості:

- за кредитним договором № 598271879 в розмірі 73800 грн. з яких: 21999 грн. 01 коп. основного боргу, 51801 грн. 02 коп. відсотків;

- за кредитним договором № 2340785 в розмірі 4715 грн. з яких: 2500 грн. основного боргу, 2215 грн. відсотків, а також понесені судові витрати по справі.

Ухвалою судді Смілянськго міськрайонного суду Черкаської області від 15 травня 2025 року скасовано заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2024 року по справі №703/5314/24 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 06 серпня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

30 травня 2025 року від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Самофала В.І. до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що позивачем не доведено факт передачі права грошової вимоги до відповідачки від первинних кредиторів у заявленому позивачем розмірі, вважає, що в зв`язку з відсутністю доказів відступлення права вимоги, позивач не має права на звернення до суду із даним позовом. З врахуванням наведеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

04 червня 2025 року від представника позивача до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому їх укладання підтверджено належними та допустимими доказами. Договори факторингу між первісними кредиторами та позивачем укладені у відповідності до вимог чинного законодавства, нічим не порушують права та законні інтереси відповідача та не визнанні не дійсними у судовому порядку. Просив суд задовольнити позовну вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив суд позовні вимоги задовільнити та провести розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідачки, адвокат Самофал В.І. в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та врахувати пояснення викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши представлені письмові докази в справі, заслухавши пояснення представника відповідачки, адвоката Самофал В.І., врахувавши позицію позивача, викладену письмово, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05 листопада 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 598271879 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, згідно якого остання отримала грошові кошти в сумі 22000 грн. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Кінцева дата повернення кредиту 05 грудня 2021 року. ОСОБА_1 також 05 листопада 2021 року підписано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору № 598271879 від 05 листопада 2021 року.

У відповідності до розділу 7 Паспорту споживчого кредиту інформація, викладена в ньому, зберігає чинність та є актуальною до 10 листопада 2021 року.

Одноразовий ідентифікатор: MNV54K2Х відправлено: 05 листопада 2021 року о 18:24:59 на номер телефону НОМЕР_1 відповідача та введено ним 05 листопада 2021 року о 18:26:06.

Відповідно до п.п. 1.1-1.3 Договору: за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1 Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 1400 грн. одразу після укладення Договору.

Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором (п. 1.7 Договору).

П. 1.9 Договору встановлено, що за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти за користування Кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 270,10 процентів річних, що становить 0,74 процентів від суми Кредиту за кожний день користування ним; 1.9.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.8 Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7 Договору строку, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 679,14 процентів річних, що становить 1,86 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати Позичальнику знижки на розмір Індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті. 1.9.3. У випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 598271879 від 05 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 було видано кредит на загальну суму 22000 грн., які було отримано нею у декілька платежів, а саме: 05 листопада 2021 року 1400 грн.; 06 листопада 2021 року 450 грн., 07 листопада 2021 року 350 грн.; 09 листопада 2021 року 100 грн.

З копії платіжних доручень від 05 листопада 2021 року, 06 листопада 2021 року, 07 листопада 2021 року, 09 листопада 2021 року та 09 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено переказ коштів згідно договору № 598271879 від 05 листопада 2021 року у зазначених у розрахунку заборгованості сумах.

Таким чином, із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ коштів на платіжну картку відповідачки ОСОБА_1 у сумі 22000 гривень, чим виконало свої зобов`язання по договору кредитної лінії № 598271879 від 09 листопада 2021 року.

28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

31 грудня 2020 року додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції. Відповідно до реєстру боржників №157 від 08 лютого 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 598271879.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 73800 грн. 03 коп., з яких: 21999 грн. 01 коп.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 51801 грн. 02 коп. відсотки.

З розрахунку заборгованості за договором № 598271879 від 05 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 має не погашену заборгованість за кредитним договором в сумі 73800 грн. 03 коп., яка склдається з тіла кредиту 21999 грн. 01 коп. та відсотків 51801 грн. 02 коп.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що позичальник в будь який час протягом дисконтного періоду дії договору може збільшити суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього Договору строк дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання позичальником першого траншу.

Пунктом 1.8 Договору передбачено, що сторони погодили, що встановлений в п.1.7. Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та та відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х Y), де: Z кількість днів, на які продовжується дисконтний період; Х поточна дата (день місяця) закінчення дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень дисконтного періоду; Y дата ініціації (день місяця) продовження дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок кредитодавця).

При цьому сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів.

Продовження строку дисконтного періоду не призводить до зміни істотних умов Договору в бік погіршення для позичальника. Всі істотні умови які застосовуються протягом всього строку дії цього Договору зазначенні в цьому Договорі в момент його укладення. Оскільки пролонгація не є зміною істотних умов Договору, зокрема строку дії договору, то вона не потребує укладення додаткових угод до Договору. Усі істотні умови договору, в тому числі порядок продовження строку дії договору, розмір процентних ставок та порядок застосування, погоджені сторонами під час укладення цього договору.

Згідно п.5.4 Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього Договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Під час виконання цього Договору, для цілей ініціювання отримання нових траншів чи пролонгацій, сторони використовують логін та пароль від особистого кабінету, в якості простого електронного підпису позичальника в розумінні Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Також, 09 вересня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2340785 про надання споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки. Підписуючи договір відповідачка підтвердила, що вона ознайомилась з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641,644 ЦК Українина укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору.

Відповідно до умов договору та додатку до нього, Товариство на умовах строковості, зворотності, платності надало відповідачці кредит у сумі 2500 грн. на строк 30 днів, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом порядку та на умовах, визначених договором.

Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою складає 24079,41 % річних.

09 вересня 2021 року ОСОБА_1 було підписано Пасспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

09 листопада 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до Договору № 2340785 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до договору строк користування кредитом за договом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 10 грудня 2021 року.

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 було підписано Пасспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.

10 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до Договору № 2340785 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до договору строк користування кредитом за договом продовжується на строк 30 днів, дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом 10 січня 2022 року.

11 серпня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11 серпня 2023 року до договору факторингу №11082023 від 11 серпня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 4715 грн. 00 коп., з яких: 2500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2215 грн. 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 598271879 від 05 листопада 2021 року в сумі 73800 грн. та за кредитним договором №2340785 від 09 вересня 2021 року в розмірі 4715 грн. 00 коп.

Пунктами 5 та 6 частини 1статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитні договори між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 та між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ОСОБА_1 буди укладені в електронному вигляді, шляхом підписання їх відповідачкою одноразовим цифровим ідентифікатором: МNV54K2X та Е 039.

Вказані договори укладені сторонами шляхом ідентифікації позичальниці та використання нею електронних цифрових підписів одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такі договори прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідност.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст.526, 530, 610 ЦК України та ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1054-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджений Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що «У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно Кредитного договору № 2340785 строк користування кредитом складав 30 днів, а потім був продовжений ще на 60 днів, тобто до 10 січня 2022 року.

Позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 2340785 в розмірі 2500 грн. тіла кредиту та 2215 грн. заборгованості за процентами.

З наданих до суду доказів, вбачається, що відсотки за кредитним договором № 2340785 нараховано в період дії кредитного договору( з урахуванням продовження), таким чином вимоги в цій частині позову підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про стягнення з відповідачки відсотків за кредитним договором № 598271879 суд зазначає наступне.

За умовами кредитного договору № 598271879 від 05 листопада 2021 року, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 , встановлено конкретні строки кредитування, а саме - 30 днів, до 205 грудня 2021 року та відсотки за користування кредитом у розмірі 0,74 % на добу, що підтверджується п. 1.7 та 1.9.1 договору кредитної лінії № 598271879 від 05 листопада 2021 року.

За кредитним договором позики №598271879, відповідно до його умов, сума процентів за 30 днів користування кредитними коштами в сумі 22000 гривень складає 4884 грн (22000 грн основного боргу х 0,74% процентної ставки в день х 30 днів).

Заявлена у позові сума заборгованості по відсотках за користування кредитом за цим договором перевищує указаний розмір, що свідчить про нарахування кредитодавцем процентів поза межами строку кредитування.

Як зазначено вище, право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитними коштами припиняється після визначеного договором строку кредитування, тому після його спливу права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вимог про стягнення коштів з відповідачки за прострочення грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявив.

Щодо посиланя позивача на пролонгацію Договору № 598271879, відповідно розділу 1.8, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.8 Договору передбачено, що сторони погодили, що встановлений у п. 1.7 Договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду не обмежена (п. 1.8).

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачкою протягом дисконтного періоду та пільгового періоду було здійснено оплату всіх фактично нарахованих процентів, а також доказів того, що позичальником ОСОБА_1 в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доказів продовження договору кредитної лінії № 598271879 від 05 листопада 2021 року стороною позивача суду не надано, а отже до таких посилань суд ставиться критично.

Враховуючи викладене, правові підстави для стягнення відсотків з відповідача на користь позивача поза спливом строку на який надавався кредит, відсутні.

Відповідачкою ОСОБА_1 у відповідності до ст. 81 ЦПК України не подано суду доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Відповідачка не спростувала розмір та порядок нарахування відсотків за договором, контррозрахунку суми нарахованих відсотків, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку не надала, відтак, суд провів власний розрахунок заборгованості за відсотками.

Отже, розмір заборгованості по відсотках за договором №/734877 становить 4884 грн., а не 51801 грн., як заявив позивач, а тому у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Що стосується заперечень представника відповідачки щодо відсутності права вимоги у позивача та відповідно відсутності правоих підстав для задоволення позову, суд зазначає настпуне.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Крім того, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторони у справі не ставлять під сумнів дійсність як кредитних договорів, так і договорів факторингу, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Також відповідачем не заперечується існування відповідних кредитних правовідносин чи зміст договорів, якими вони регламентуються. Доказів наявності судових спорів щодо визнання зазначених правочинів недійсними матеріали справи також не містять.

Відтак позивач, надавши витяги з договорів факторингу, що стосуються відступлення прав вимоги за кредитними договорами саме щодо відповідачки ОСОБА_1 , підтвердив фактичні обставини у справі щодо переходу права вимоги зп кредитними договорами.

Суд також приймає до уваги, що саме кредитні договори № 508271879 від 05 листопада 2021 року та № 2340785 від 09 вересня 2021 року є основним джерелом доказів щодо наявності кредитних правовідносин з відповідачкою, так як визначають їх зміст, а договори факторингу в частині, наданій позивачем, безумовно підтверджують наявність в останнього права вимоги до відповідачки за укладеними з попереднім кредитором кредитними договорами.

Посилання представника відповідачки на відсутність вказівки в наданих позивачем актах прийому передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 11082023 від 11 серпня 2023 року про кількість боржників, що передаються та суму заборгованості, а також відсутність порядкового номера в реєстрі боржників, на встановлення правовідносин сторін у справі не впливають, адже для з`ясування змісту прав та обов`язків сторін кредитного договору, права за яким передано за відповідним договором факторингу, зазначати про те, до скількох ще осіб набув права вимоги фактор потреби не має.

Стосовно посилання представника відповідачки, що позивач не довів факт оплати договорів факторингу суд оцінює критично, оскільки зазначена обставина не має значення для дійсності відповідних правочинів та не стосується правовідносин з відповідачкою, яка стороною договорів факторингу не являється.

Посилання представника відповідачки про те, що доказів повідомлення боржниці ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано не є перешкодою для вирішення спору, оскільки зазначена умова у аспекті приписів ст. 1077 ЦК України, яка регламентує зміст договору факторингу, не є необхідною для виникнення правовідносин, обумовлених таким правочином.

Крім того, позичальниця вправі доводити суду про виконання нею зобов`язань перед попередніми кредиторами, що, за обставин цієї справи, не має місця.

Відтак усі посилання представника відповідачки про недоведеність позивачем набуття права вимоги щодо кредитної заборгованості відповідачки суд оцінює критично, як такі, що не відповідають обставинам справи

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 598271879 від 05 листопа 2021 року в розмірі 21999 грн. 01 коп. заборгованості за тілом кредиту та 4884 грн. заборгованості за відсотками, а всього 26883 грн. 01 коп.; за кредитним договором № 2340785 від 09 вересня 2021 року в розмірі 2500 грн. заборгованості за тілом кредиту та 2215 грн. заборгованості за процентами, а всього 4715 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до часткового задоволення (31598,01 х 100 : 78515,03 = 40,24%), тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 1218 грн. 46 (3028 х 40,24 : 100) слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 77, 81, 141, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 598271879 від 05 листопада 2021 року в розмірі 26883 грн. 01 коп. та за кредитним договором № 2340785 від 09 вересня 2021 року в розмірі 4715 грн., а також судовий збір в сумі 1218 грн. 46 коп., а всього 32816 грн. 47 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місце знаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити: IBAN НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк».

Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий: В. О. Прилуцький