Справа № 216/5301/24
провадження 2/216/575/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 листопада 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Пташкіна А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився син ОСОБА_4 .

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого від 18.05.2017 у справі № 216/4276/16-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини на користь ОСОБА_5 , у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу)щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року.

В подальшому, у позивача та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилось двоє дітей син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивача перебуває у шлюбі з 21.12.2021.

Після народження сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальний стан позивача значно погіршився, оскільки ОСОБА_10 є дитиною з інвалідністю.

Крім того, після народження молодшого сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дружина, ОСОБА_11 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Отже, станом на день звернення з позовом до суду сімейний стан позивача змінився, родина складається з дружини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двох синів ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також родина в очікуванні на народження ще однієї дитини тобто третьої в родині.

Також зміна сімейного стану є взаємопов`язаним процесом який вилинув й на системне та значне погіршення матеріального стану позивача.

Очевидним є те, що сплачувати аліменти за вищевказаних обставин за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого від 18.05.2017 у справі №216/4276/16-ц в обсязі встановленому судом за вищевказаних обставин виявилося не можливим, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 171 331, 85 гривень.

Однак, у зв`язку із виниклими обставинами, що в даному випадку мають істотне значення та дійсно впливають на моє матеріальне становище, заборгованість по сплаті аліментів в сумі 171 331, 85 гривень позивач не має змоги виплатити, а тому має необхідність у частковому звільненні від вказаної заборгованості до розміру в 50 000 грн., які позивач дійсно сплатить в повному обсязі.

У зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 просив частково звільнити його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються з мене, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі Рішення Центрально- Міського районного суду м. Кривого від 18.05.2017 у справі № 216/4276/ 16-ц із суми 171 331, 85 гривень до 50 000 гривень.

07 жовтня 2024 року на підставі ухвали суду, прийнято справу до провадження судді Цимбалістенко О.В. та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. По справі призначено підготовче судове засідання.

11 березня 2025 року на підставі ухвали суду у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

19 травня 2025 року на адресу суду від позивача надійшли додаткові докази.

У судове засідання 04 листопада 2025 року позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у чергове судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації її місця проживання, які були повернути органом поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».

Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

До повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 194/1422/19, від 23.09.2021 у справі № 757/56776/20-ц.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Статтею 223 ЦПК України визначені наслідки неявки учасників справи у судове засідання.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності сторін та, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 19.05.2023 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (повторно).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого від 18.05.2017 у справі № 216/4276/16-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини на користь ОСОБА_5 , у вигляді 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу)щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2016 року.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 21.12.2021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим 21.12.2021 Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилось двоє дітей син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом пронародження серія НОМЕР_3 , виданим 19.05.2023 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (повторно), та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_4 , виданим 17.05.2023 у місті Щецин, Республіка Польща.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_5 ; повідомленням про надання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю; корінцем медичного висновку №372 про дитину (підлітка) інваліда з дитинства в віці до 18 років від 07.11.2023; формою індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів; довідкою № 1390 від 07.11.2023 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді.

З довідки виданої ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 08.01.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до виповнення нею 6 річного віку з 12 січня 2024 року по 07 листопада 2024 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який надано до суду 19 травня 2025 року вбачається, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів та становить 178945,19 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2ст.51 Конституцією України,є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно роз`яснень викладених у п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно дост.8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідност.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно дост.141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ізст.180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно дост.197 СК Україниз урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 рокусуд у випадках, передбаченихст.197 СК України,може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

На думку суду, в даному випадку відсутні виключні істотні обставини, які унеможливлюють виконання зобовязання і дають право звільнити особу від сплати заборгованості по аліментам. Посилання позивача на наявність іншої сім`ї і дітей, відсутність доходу у новому шлюбі є підставами для перегляду стягнутого розміру аліментів , а не для звільнення від заборгованості по сплаті аліментів відповідно до приписів ст. 197 СК України, оскільки позивачем не доведено, що заборгованість по аліментам виникла у останнього у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, як це передбачено у статті 197 СК України.

Крім того, наявність на утриманні дитини з інвалідністю до 18-ти років не може бути підставою для звільнення від обов`язку утримувати інших дітей.

Таким чином, з врахуванням обставин, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітнньої дитини, зумовлені її розвитком та станом здоров`я, беручи до уваги те, що утримувати неповнолітню дитину є обов`язком як матері, так і батька, виходячи з інтересів дітини, які є більш важливими за інші обставини, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Також, суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст.182,192 СК України,ст.ст.12,19,43,49,81,133,259,263-265ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами - залишити без задоволення.

2.Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

3.Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК.

4.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

5. Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ).

6. Відповідач: ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_7 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення складено та підписано 04 листопада 2025 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО