Справа № 303/7062/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Мацунич М.В., Кожух О.А.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2024 року у справі №303/7062/23 (Головуючий: Мирошниченко Ю.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Комунального некомерційного підприємства «Лікарня Святого Мартина» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітну за час вимушеного прогулу, мотивуючи тим, що позивача звільнено з посади завідувача госпрозрахункового стоматологічного відділення КНП «Лікарня Святого Мартина» 06.12.2022 р. у зв`язку зі скороченням штату працівників, відповідач порушив порядок попередження його про майбутнє звільнення, не запропонував вісі вакантні посади, наявні на день його звільнення, порушив принцип переважного права на залишення на роботі.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив поновити строк звернення до суду, скасувати наказ про його звільнення, поновити на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 травня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають вимогам закону, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки, обов`язок з працевлаштуванням працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок якщо працівникові були запропоновані всі інші вакансії посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Матеріали справи не містять даних про те, що протягом двох наступних місяців після попередження позивача про майбутнє звільнення у лікарні з`явилися нові вакансії, а отже й обов`язку у відповідача щодо нового (повторного) повідомлення позивача про вакантні посаді не виникало. Посилання позивача на оголошення відповідача про наявність вакантної посади «сестра медична палатна» не спростовує, так як воно з`явилося на сайті лікарні 07.10.2022 р. тобто після звільнення позивача. Відповідно до ст.. 100 ЦПК України інформація з веб - сайту має значення електронного доказу, але не є електронним документом у розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документо - обіг» у зв`язку з чим не передбачає виключної сторонності у застосуванні автором оголошення спеціальної термінології. Як свідчать матеріали справи, у штатному розписі КНП «Лікарня Святого Мартина» не було й не має посади «сестра медична палатна». Натомість список запропонованих позивачу вакансій містить посаду сестри медичної у кількох відділеннях. З огляду на те, що позивач відмовився від посади сестри медичної непереконливо виглядає його заява у судовому засіданні про те, що він погодився б на посаду медичної палатної, як зазначено у рішенні суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, представника КНП «Лікарня Святого Мартина» Слюсарчук - Гузо В.В. яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що що ОСОБА_1 із серпня 1995 року працював на лікарських посадах у КНП «Лікарня Святого Мартина». З грудня 2018 року обіймав посаду завідувача госпорозрахункового стоматологічного відділення.

Наказом директора КНП «Лікарня Святого Мартина» № 151 від 04 жовтня 2022 року в структурі підприємства ліквідовано госпорозрахункове стоматологічне відділення.

Наказом № 1564-02 від 05 грудня 2022 року ОСОБА_1 звільнений з посади завідувача госпорозрахункового стоматологічного відділення директора КНП «Лікарня Святого Мартина» з 06.12.2022 р. на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у звязку зі скороченням штатних одиниць.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При розгляді трудових спорів, пов`язані із звільненням за пунктом 1 статі 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясовувати, чи дійсно у відповідача були зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є доказом щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваним працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Положенням частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України передбачено, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Разом з тим, відповідач повідомив 06.10.2022 року ОСОБА_3 про вакантні посади, з метою працевлаштування згідно додатку, що додається відповідно з штатним розписом (а.с.21-24 т.1), які наявні у КНП «Мукачівська центральна районна лікарня» і з переведенням якого не згідний, про що свідчить його особистий підпис.

На момент фактичного звільнення ОСОБА_1 з КНП «Лікарня Святого Мартина» нові вакаційні посади не з`явилися, що стверджується списком вакантних посад на підприємстві, станом на 5.12.2022 року і у відповідача, як роботодавця, не виник обов`язок повідомляти позивача повторно про список вакантних посад на підприємстві, так як позивач уже був ознайомлений із таким списком 06.10.2022 року та не згідний був працевлаштуватися на наявні вакантні посади.

Матеріалами справи стверджується, що у штатному розписі КНП «Лікарня Святого Мартина» не було і не має посади «сестра медична палатна», на яку посилається позивач, а наявний список запропонованих позивачу вакансій посад сестри медичної у кількох відділеннях, від яких позивач відмовився.

У статті 42 КЗпП України зазначено перелік підстав, за якими перевага у залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається конкретним працівником.

Відповідно до ч 1 статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Це правило враховується роботодавцем лише у разі скорочення однорідних (тотожних однакових) професій чи посад у випадку, коли виникає питання щодо залишення працівника на цій самій посаді, обираючи його з - поміж інших подібних за допомогою встановлених законом критеріїв.

Суд першої інстанції встановив, що у цій справі позивач фактично пропонує звільнити з посаду завідувача стоматологічним відділенням ОСОБА_4 і призначити себе на його посаду, маючи однакову з ним кваліфікацію, при цьому останній має триваліший безперервний стаж роботи на даному підприємстві і доводи позивача із цього приводу не заслуговують на увагу.

За таких обставин суд першої інстанції встановивши правовідносини, сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, оцінка яких відображена у рішенні суду обґрунтовано відмовив у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2025 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом: Г.Г.СОБОСЛОЙ