Дата документу 10.11.2025
Справа № 334/5383/25
Провадження № 2/334/3077/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Жураківської В.А.,

представника позивача Купрікової О.О.,

представника відповідача Писаренка С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми,

установив:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду із вимогою про стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 160 000 грн. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що з метою підтримки мешканців міста Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо, спричинених військовою агресією РФ, створена «Програма надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо спричинених військовою агресією Російської Федерації», яка затверджена рішенням Запорізької міської ради 27.01.2023 №4.

Дія Програми поширюється на мешканців, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії Російської Федерації, а саме:

- власників житлових приміщень;

- співвласників житлових приміщень за згодою інших співвласників (за наявністю);

- користувачів житла, а саме тих користувачів, на ім`я яких видано ордер (основний квартиронаймач) та/ або згідно ордеру уклали договір найму житлового приміщення відповідно до вимог Житлового Кодексу України і місце проживання яких зареєстровано у цьому житловому приміщенні (далі- отримувачі);

- власників/співвласників, які отримали житловий сертифікат та припинили право власності на зруйнований об`єкт нерухомого майна у встановленому законом порядку, до моменту реалізації житлового сертифікату та набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках (далі-отримувачі). Відповідно до Програми розмір матеріальної допомоги становить десять тисяч гривень щомісячно, починаючи з місяця, в якому виникли вищезазначені обставини. У разі відсутності згоди інших співвласників матеріальна допомога може бути поділена між усіма співвласниками у частинах, пропорційних частці спільної власності.

31.01.2023 ОСОБА_1 (далі - Відповідач, ОСОБА_1 ) звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі ДСЗН ЗМР) через ЦНАП з заявою (повідомленням) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним для проживання та з заявою про отримання матеріальної допомоги за період з жовтня 2022 по грудень 2022 року і надала повний пакет документів.

ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.02.2004, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори.

Власником 2/3 частки вищевказаної квартири є ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування часток квартири від 02.02.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С.

ОСОБА_2 написала згоду на отримання матеріальної допомоги ОСОБА_1 (згода написана на заяві (повідомленні) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним до проживання).

Відповідач щомісяця подавала заяву для отримання матеріальної допомоги.

У серпні 2024 року спеціалістами відділу надання адресної допомоги було проведено перевірку заяв отримувачів матеріальної допомоги, що надійшли від ЦНАП шляхом отримання відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на предмет відчуження свого майна та набуття права власності. Під час отримання інформації спеціалістами відділу було виявлено, що ОСОБА_1 набула права власності на житло у прийнятому в експлуатацію житловому будинку 18.03.2023 і не повідомила ЦНАП або ДСЗН ЗМР про виникнення таких обставин. Співвласниця ОСОБА_2 теж набула право власності на житло у прийнятому в експлуатацію житловому будинку 06.12.2023.

Згідно з п.12.Програми (в редакції яка діяла на момент виявлення обставин) виплата матеріальної допомоги припиняється з місяця виникнення таких обставин: при набутті права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках.

Пунктом 14 Програми (в редакції яка діяла на момент виявлення обставин) передбачено, що з моменту виникнення обставин, зазначених в абзаці 2,3 пункту 12, отримувач повинен повідомити ЦНАП та / або ДСЗН ЗМР протягом З робочих днів. У разі ненадання та/або несвоєчасного надання отримувачем такої інформації, сума надмірно виплаченої матеріальної допомоги повертається ним до бюджету Запорізької міської територіальної громади у повному обсязі

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму надмірно сплачених коштів.

Відповідач заперечила проти позовних, вказавши про те, що 9 жовтня 2022 року багатоповерховий будинок АДРЕСА_2 , постраждав внаслідок ракетного обстрілу військами Російської Федерації. Повністю було зруйновано 36 квартир, пошкодженими та непридатними для проживання визначено ще 108, в тому числі квартира АДРЕСА_3 , де мешкала ОСОБА_1 . До дати вказаних подій ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Після смерті брата ОСОБА_1 прийняла спадщину та з вказаної дати набула право власності на його нерухоме майно квартиру, за адресою: АДРЕСА_4 . Через брак коштів для оформлення спадщини отримання свідоцтва на право на спадщину на вказану квартиру відбулось ОСОБА_1 тільки у 2023 році, а саме 18.03.2023.

У відповідності до норм цивільного законодавства вказане майно набуто та належить відповідачу з дня відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України), тобто з 16.05.2022, а не з дня видачі свідоцтва на право на спадщину 18.03.2023. Зазначена позиція також підтверджується практикою Верховного суду (зокрема про це йдеться в постанові ВС від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21). Таким чином, з моменту пошкодження (руйнування) її житла квартири АДРЕСА_5 , тобто з 09.10.2022 ОСОБА_1 не набувала жодного іншого житла та її майновий стан не змінився та не покращився.

Відтак, ОСОБА_1 жодного пункту положення Програми надання фінансової підтримки не порушувала, набула нерухоме майно квартиру, за адресою: АДРЕСА_4 , як спадщину за законом після померлого брата ОСОБА_3 майже за п`ять місяців до пошкодження власного житла 09.10.2022, та звернулась за отриманням матеріальної допомоги через десять місяців після набуття спадщини. Положення Програми надання фінансової підтримки не містить жодного обмеження для власників (співвласників) пошкодженого чи зруйнованого майна на дату такого пошкодження мати у власності інше нерухоме майно. Програма містить чіткий порядок припинення виплати допомоги у випадку набуття у власність такого майна у майбутньому.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою суду від 21.07.2025 року відкрито загальне провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.09.2025 року закрите підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні, яке відбулось 29.10.2025 року оголошено перерву для складення повного тексту судового рішення.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

ОСОБА_1 є власником 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.02.2004, виданого державним нотаріусом Другої Запорізької державної нотаріальної контори.

Власником 2/3 частки вищевказаної квартири є ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування часток квартири від 02.02.2018р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Будніковою Ю.С.

09 жовтня 2022 року багатоповерховий будинок АДРЕСА_2 , постраждав внаслідок ракетного обстрілу військами РФ. Повністю було зруйновано 36 квартир, пошкодженими та непридатними для проживання визначено ще 108, в тому числі квартира АДРЕСА_3 , де мешкала ОСОБА_1 .

31.01.2023 ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради через Центр надання адміністративних послуг з заявою (повідомленням) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним для проживання та з заявою про отримання матеріальної допомоги за період з жовтня 2022 по грудень 2022 року і надала повний пакет документів. ОСОБА_2 написала згоду на отримання матеріальної допомоги ОСОБА_1 (згода написана на заяві (повідомленні) про факт руйнування або пошкодження житлового приміщення, внаслідок чого воно стало непридатним до проживання).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Після смерті брата ОСОБА_1 прийняла спадщину та з вказаної дати набула право власності на його нерухоме майно квартиру, за адресою: АДРЕСА_4 . Через брак коштів для оформлення спадщини отримання свідоцтва на право на спадщину на вказану квартиру відбулось ОСОБА_1 тільки у 2023 році, а саме 18.03.2023.

У серпні 2024 року спеціалістами відділу надання адресної допомоги було проведено перевірку заяв отримувачів матеріальної допомоги, що надійшли від ЦНАП шляхом отримання відповідної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на предмет відчуження свого майна та набуття права власності. Під час отримання інформації спеціалістами відділу було виявлено, що ОСОБА_1 набула права власності на житло у прийнятому в експлуатацію житловому будинку 18.03.2023 і не повідомила ЦНАП або ДСЗН ЗМР про виникнення таких обставин.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно із ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Рішенням Запорізької міської ради від 27.01.2023 №4 затверджено Програму надання фінансової підтримки мешканцям м. Запоріжжя, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок ракетних обстрілів, диверсій, тощо спричинених військовою агресією Російської Федерації (далі за текстом Програма).

Дія Програми поширюється на мешканців, житло яких було зруйновано або стало непридатним до проживання внаслідок військової агресії Російської Федерації, а саме:

- власників житлових приміщень;

- співвласників житлових приміщень за згодою інших співвласників (за наявністю);

- користувачів житла, а саме тих користувачів, на ім`я яких видано ордер (основний квартиронаймач) та/ або згідно ордеру уклали договір найму житлового приміщення відповідно до вимог Житлового Кодексу України і місце проживання яких зареєстровано у цьому житловому приміщенні (далі- отримувачі);

- власників/співвласників, які отримали житловий сертифікат та припинили право власності на зруйнований об`єкт нерухомого майна у встановленому законом порядку, до моменту реалізації житлового сертифікату та набуття права власності на житло у прийнятих в експлуатацію житлових будинках (далі-отримувачі). Відповідно до Програми розмір матеріальної допомоги становить десять тисяч гривень щомісячно, починаючи з місяця, в якому виникли вищезазначені обставини. У разі відсутності згоди інших співвласників матеріальна допомога може бути поділена між усіма співвласниками у частинах, пропорційних частці спільної власності.

Судом встановлено і фактично не оспорюється сторонами, що житло ОСОБА_1 постраждало від агресії РФ та вона підпадає під дію Програми.

Також судом встановлено, що положення Програми, як підзаконного нормативно-правового акту, не містять будь-яких обмежень у наданні допомоги людям, які на момент руйнування їхнього житла внаслідок агресії РФ мали інший житловий об`єкт нерухомості. Зокрема, у переліку документів, які необхідно подати для отримання допомоги не вказано інформації щодо наявності або відсутності в заявника іншого житла у власності чи подібних документів (наприклад, правовстановлюючих документів).

Протягом спірного періоду (з березня 2023 року по червень 2024 року) Запорізька міська рада вносила численні зміри у Програму. Зокрема, рішенням від 05.06.2024 року №19 пункт 14 Програми викладено у такій редакції: «з моменту виникнення обставин, зазначених в абзаці 2,3 пункту 12, отримувач повинен повідомити ЦНАП та / або ДСЗН ЗМР протягом 3 робочих днів. У разі ненадання та/або несвоєчасного надання отримувачем такої інформації, сума надмірно виплаченої матеріальної допомоги повертається ним до бюджету Запорізької міської територіальної громади у повному обсязі.».

Суд погоджується із доводами представника позивача стосовно того, що у заяві про надання допомоги, яка є додатком до Програми вказано, що заявник має повідомити, зокрема, про набуття права власності на житло і відповідна вказівка міститься з найпершої редакції Програми. Проте, положеннями самої Програми не передбачалось жодної відповідальності за ненадання заявником такої інформації до внесення змін у пункт 14 на підставі рішенням від 05.06.2024 року №19.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про правотворчу діяльність» підзаконний нормативно-правовий акт - це акт, прийнятий (виданий) суб`єктом правотворчої діяльності на основі та на виконання Конституції України, законів, чинних міжнародних договорів України та спрямований на їх реалізацію.

Підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати Конституції України, законам, чинним міжнародним договорам України, підзаконним нормативно-правовим актам вищої юридичної сили та узгоджуватися між собою.

Програма є підзаконним нормативно-правовим актом, який прийнятий та затверджений органом місцевого самоврядування Запорізькою міською радою.

Згідно зі статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Винятком є випадки, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Тобто, дія пункту 14 Програми не може мати зворотної сили і у відповідності до положень ст. 49 Закону України «Про правотворчу діяльність» набрало чинності не раніше дати опублікування рішення від 05.06.2024 року №19.

Отже, за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Зазначене вище узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц (провадження №61-29030св18).

Суд виходить з того, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 навмисно, свідомо не повідомила Департамент про оформлення спадщини, адже набула право власності в силу приписів ч. 5 ст. 1268 ЦК України з дня відкриття спадщини. При цьому і спадкова справа відкрита ще до руйнування житла відповідача і її звернення за допомогою, а саме 17.08.2022 року.

Також суд зазначає, що позивач не довів наявність правових підстав, передбачених ст. 1215 ЦК України, для стягнення з відповідача суми надміру перерахованих коштів у вигляді матеріальної допомоги, а саме, що відповідач вчинила недобросовісні дії з метою отримання виплат та свідомо подала недостовірні відомості для їх отримання, що виключає можливість покладення на відповідача обов`язку з їх повернення.

Окрім того суд зауважує, що виплата надмірних коштів відбулась серед іншого через недоліки самого підзаконного нормативно-правового акту, а саме: відсутності чітких норм та вказівок щодо наявності в отримувача/заявника іншого житла

У рішенні «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Добросовісність набувача виплат презюмуються і тягар доказування наявності недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

У справі відсутні докази того, що відповідачу роз`яснено про неможливість отримувати допомогу через наявність у неї іншого житла, у тому числі, незареєстрованого у встановленому законодавством порядку.

За названих вище обставин суд вважає, що у даному випадку позивачем не дотримано принципу «належного урядування», тобто створення максимально чіткої та зрозумілої процедури, яка б пов`язувала обов`язок відповідача окремо повідомити про факт її зняття з реєстрації, як ВПО будь-який державний орган чи орган місцевого самоврядування для припинення виплат соціальної допомоги.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішеннях, що ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, вони не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 26 квітня 2018 року у справі «CAKAREVIC v.CROATIA» суд звертав увагу, що у випадку, коли компетентний орган приймає рішення на користь заявника та продовжує здійснювати відповідні платежі, заявник має законні підстави припускати, що отримані платежі є юридично правильними. Також ЄСПЛ підкреслював, що з урахуванням того, що сума, яку отримувала заявниця, була достатньо скромною і витрачена на задоволення основних життєвих потреб, вимога до заявниці про відшкодування суми допомоги, виплаченої помилково компетентним органом, становить надмірний індивідуальний тягар для неї і свідчить про порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії», у справі «Трґо проти Хорватії» ).

Повернення надмірно сплачених сум щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позову Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (, юридична адреса: м. Запоріжжя, бул. Марії Приймаченко, буд. 3) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін