Справа № 444/4951/24 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р. Б.
Провадження № 22-ц/811/1709/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника -адвоката Андрухів Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №444/4951/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Андрухів Юлії Олександрівни на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

09 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що вона 06 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, про що 06 жовтня 2007 року було складено відповідний актовий запис за № 10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_2

У шлюбі із відповідачем народилися дві дитини, а саме син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З моменту спільного подружнього між ними не було взаєморозуміння та теплих стосунків. Стосунки щораз між ними погіршувалися, що раз частіше почали виникати непорозуміння, сварки, а суттєве погіршення в стосунках відбулося приблизно 3 роки. Вказує, що все це зумовлене тим, що в них із відповідачем різні погляди на життя та ведення господарства, різні характери.

Позивач зазначає, що втратила почуття любові та поваги до відповідача. Вона, як жінка, завжди намагалася забезпечити добробут в сім`ї, займалася господарством, мала надію, що зможе налагодити атмосферу в їхніх стосунках та зберегти сім`ю. Водночас віддачі зі сторони відповідача по відношенню до неї не було. Поведінка та ставлення відповідача призвели до того, що вона розчарувалася у ньому як людині, з якою помилково поєднала свою долю.

Вважає, що її подальше із відповідачем спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим. Шлюб суперечить її інтересам. Стверджує, що їхня сім`я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки, сім`ї фактично не існує.

Просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2025 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 06 жовтня 2007 року у виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 10.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - адвокат Андрухів Юлія Олександрівна. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим. Задовольняючи позов, суд взяв до уваги, що відповідач відносно позивача чинить фізичне насильство, однак матеріали не містять жодних доказів на підтвердження цього. Позивачем приховано від суду той факт, що відповідач перебуває на військовій службі в ЗСУ.У суду були наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Просить скасувати рішення Жовківського районного суду міста Львова від 05 травня 2025 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, оскільки вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, не бажає продовжувати подружні стосунки із відповідачем, рішення про розірвання шлюбу є остаточним та незмінним. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення позивачки на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

06 жовтня 2007 року у виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області зареєструвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про що складено відповідний актовий запис за № 10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини ОСОБА_2

У шлюбі народилося двоє дітей: син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області 12 серпня 2009 року, та дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 14 березня 2017 року.

Відповідач перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період з 10 січня 2025 року у військовій частині НОМЕР_3 , а з 26.04.2025 року у військовій частині НОМЕР_4 .

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд виходив з того, що спільне проживання, ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин між сторонами припинено. Суд врахував, що за наданий судом строк для примирення сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно з ст.3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 5 Сімейного кодексу України передбачено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

У ст.7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Звертаючись з позовом, позивач стверджує, що більше двох років вони з відповідачем не проживають разом та не підтримують подружніх стосунків.

У запереченні на позов відповідач стверджує, що тривалий час перебував за кордоном, однак повернувшись проживає разом з позивачкою в одному будинку. Непорозуміння виникають на побутововму рівні, однак він любить свою дружину та дітей і бажає зберегти шлюб.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Добровільність шлюбу - це одна з його основних засад.

Відповідно до ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надала суду жодних доказів про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх спільних дітей.

Зокрема, судом встановлено, що відповідач тривалий час перебував за кордоном на заробітках для того щоб належним чином забезпечувати сім`ю, а в даний час проходить службу у ЗСУ , тому не міг належним чином скористатись часом наданим для примирення.

У ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, вказано, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до обставин, викладених позивачем у поданих заявах по суті, причиною розірвання шлюбу є те, що у позивача із відповідачем різні погляди на життя та ведення господарства, різні характери. Позивач стверджує, що відповідач заподіював їй тілесні ушкодження, вчиняв домашнє насильство, є аб`юзером у стосунках.

Відповідач заперечує зазначені обставини, стверджує, що саме позивачка залишає будинок коли він повертається додому, провокує скандали, уникає примирення.

Заслухавши пояснення обох сторін в судовому засіданні апеляційної іситанції, колегія суддів дійшла висновку, що непорозумінням між подружжям виникли у зв`язку з тривалим перебуванням відповідача за кордоном, що стало браком уваги для позивачки. Враховуючи те, що відповідач повернувся в Україну, служить в ЗСУ, колегія суддів вважає, що збереження сім`ї буде відповідати інтересам позивачки та їх спільних дітей. Емоційні пояснення позивачки в судовому засіданні свідчать про те, що вона не втратила почуття любові до відповідача, однак має образи на чоловіка. Колегія суддів вважає, що подання заяви про розірвання шлюбу є емоційним сплеском позивачки у відповідь на сварку яка виникла між сторонами у листопаді 2024 року.

З постанови Жовківського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року на яку посилається позивачка вбачається, що між сторонами виникла сварка, однак інших доказів, які підтверджують вчинення відповідачем фізичного, психологічного,сексуального чи економічного насильства суду не надано. Позивач не зверталась до відповідних органів з заявами про запобігання домашньому насильству.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснення позивачки і відповідача, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність двох дітей у сторін, обставини життя подружжя, зокрема перебування відповідача тривалий час за кордоном з метою матеріального забезпечення сім`ї, а в даний час у ЗСУ та участь в бойових діях, колегія суддів дійшла висновку, що шлюб може бути збережений.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справита дійшов поспішного висновку про розірвання шлюбу.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що позивачка не дочекавшись набрання рішенням суду першої інстанції законної сили та знаючи про подання відповідачем апеляційної скарги, зареєструвала розірвання шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану , що свідчить про її недобросовісну поведінку.

Згідно з ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2; 376 ч.1п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Андрухів Юлії Олександрівни задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2025 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) у задоволенні її позову до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 1816,80 (Одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 80 коп.) судових витрат з оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 10 листопада 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк