РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8019/25

№ 2/183/4978/25

30 жовтня 2025 року м.Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Піщанської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2025 року Служба у справах дітей Піщанської сільської ради звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідачки аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини заробітку, до її повноліття, на користь особи чи закладу, де буде перебувати дитина.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачка є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 22.08.2024 перебуває на обліку у Службі у справах дітей, як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачка не має постійного місця проживання, безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків, не здатна матеріально утримувати дитину та створювати комфортні умови для її проживання, розвитком дитини не займається. Власним способом життя надає дитині негативний приклад поведінки та адаптації у соціумі, не одноразово була притягнута до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_1 має низький рівень батьківського потенціалу для забезпечення фізичного, інтелектуального та психологічного розвитку дитини. Протягом останніх трьох років, мати ОСОБА_1 не проявляє інтересу до дитини, не виявила бажання та не вжила жодних заходів щодо належного утримання дитини, тому Служба у справах дітей Піщанської сільської ради тимчасово влаштувала малолітню дитину в сім`ю тітки (хрещеної матері) - ОСОБА_3 , також дитиною опікується її бабуся ОСОБА_4 , близькі та родичі. Зазначені факти свідчать про те, що відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо нехтує ними, тому позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої доньки та стягнути аліменти на дитину.

Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив що підтримує позовні вимоги.

Відповідачка у підготовче засідання не з`явилася, 02.10.2025 через канцелярію суду подала заяву, у якій вказала, що заперечень проти позову не має, позовні вимоги визнає в повному обсязі; просить розглядати дану справу за її відсутності (а.с.54).

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, а також подану відповідачкою на стадії підготовчого провадження заяву про визнання позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Положенням ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

При цьому, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про шлюб відповідачки в частині зміни її прізвища (а.с.10,14). Батько дитини ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

Оцінюючи доводи позивача про неналежне виконання відповідачкою батьківських обов`язків, суд враховує наступне.

Згідно з наказом Служби у справах дітей Піщанської сільської ради №15-в від 16.05.2025 малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.11).

На підставі наказу №2 від 16.05.2025 Службою у справах дітей Піщанської сільської ради малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано в родину тітки (хрещеної матері) - ОСОБА_3 , терміном на 6 місяців, до вирішення питання про подальше влаштування (а.с.14). Підставою, що спричинило тимчасове влаштування дитини, є встановлення факту відсутності батьківського піклування, а саме: мати дитини ОСОБА_1 не виконує батьківські обов`язки, які визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Батько дитини помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час дитина знаходиться в КП «Самарівська ЦРЛІЛ».

У листах Адміністрації КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР» №1368 від 04.07.2025 та №1513 від 25.07.2025, окрім періодів перебування у цьому медичному закладі на лікуванні дитини ОСОБА_2 , вказано, що 04.07.2025 дитину з лікарні забрала ОСОБА_3 для домашнього догляду; вказано, що мати ОСОБА_6 , за час перебування дитини в лікарні, станом дитини не цікавилася, дитину не відвідувала, участі в лікувальному процесі та догляді не приймала (а.с.19,20).

Так, з виписок із медичної картки хворої ОСОБА_2 , 2015 року народження, вбачається, що остання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.03.2025, як пасажирка одного із автомобілів, отримала важкі травми із загрозою життю, неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні, у тому числі, у відділені невідкладної хірургічної допомоги (а.с.21-30, 36).

Як зазначено у повідомленні Піщанського ліцею від 28.07.2025 №297/01-14, ОСОБА_2 , 2015 р.н. навчається у Піщанському ліцеї з 01.09.2022 на змішаній формі навчання. Рівень знань у дитини достатній. Протягом останніх трьох років, мати ОСОБА_1 не проявляє інтересу до дитини. Зі слів бабусі, вона не відвідує доньку вдома. Мати не бере участі у виховані та розвитку ОСОБА_7 . Не була присутня на жодних батьківських зборах в ліцеї, не цікавиться її успіхами. Дитиною опікується бабуся, ОСОБА_4 , 1970 р.н., близькі та родичі. (а.с.33).

З акту обстеження умов проживання, складеного 16.05.2025 комісією служби у справах дітей Піщанської сільської ради вбачається, що дитина проживала з бабусею ОСОБА_4 , 1970 року народження; умови проживання дитини задовільні, але потребують покращень; сосунки в родини доброзичливі, проте зі слів бабусі, остання не в змозі опікуватися дитиною за станом здоров`я (пересувається на милицях). Мати з дитиною не спілкується, її вихованням не займається, місце знаходження матері дитини не відоме (а.с.34).

Згідно з актом обстеження умов проживання, складеного 16.05.2025 комісією служби у справах дітей Піщанської сільської ради за місцем проживання родини ОСОБА_3 (тітки малолітньої дитини), за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що умови проживання для дитини ОСОБА_2 задовільні, відповідають санітарно-гігієнічним нормам; сосунки в родини доброзичливі, усі повнолітні члени сім`ї дали згоду на тимчасове влаштування ОСОБА_2 в їх родину; малолітня ОСОБА_2 станом на час складення цього Акту перебувала в лікарні (а.с.35).

Суду надано копії вироків, якими відповідачку ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбаченого ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України; ч.1 ст.309 КК України та призначено їй покарання (а.с.37-38,39-40).

Піщанською сільською радою складено висновок у якому вважає доцільним позбавити відповідачку ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області №218 від 27.08.2025 затверджено вказаний висновок (а.с.51-52,53).

Як встановлено у ч.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Натомість висновок органу опіки та піклування містить мотиви його прийняття, посилання на обставини справи, норми законодавства, яким керувався орган опіки та піклування та не суперечить інтересам дитини, тому із зазначеним висновком суд погоджується.

Оцінюючи наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Як встановлено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п.п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09).

Європейський суд з прав людини зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), (заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року), що інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю.

В даному випадку суд вважає, що відповідачка жодних дій, спрямованих на покращення становища в своїй родині не вчинила, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищенаведені факти, суд вважає що сім`я матері для її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особливо непридатною, і такі сімейні зв`язки можуть нашкодити дитині, що є вагомою причиною для їх розірвання.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачки виховувати дитину та матеріально її забезпечувати, що свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів малолітньої дитини, свідомого ухиляння відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання доньки, а тому наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав.

Вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки відповідачка є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позбавлення батьківських прав не звільняє її від обов`язку утримувати доньку, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

При визначенні розміру аліментів суд враховує що відповідачка є працездатною, не працює, тяжкими чи хронічними захворюваннями не страждає.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з відповідача аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Крім того, суд враховує положення ч.4 ст.206 ЦПК України, відповідно до яких у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачкою подано заяву в якій вона визнала позов, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Піщанської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь закладу або особи в якому (у якої) буде перебувати дитина, аліменти на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 липня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Служби у справах дітей Піщанської сільської ради витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач - Служба у справах дітей Піщанської сільської ради, , місцезнаходження: 51215, Дніпропетровська обл., Самарівський район, с.Орлівщина, вул. Покровська, буд.1;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 30 жовтня 2025 року .

Суддя Оладенко О.С.