Провадження № 2/522/710602/25
Справа № 510/2767/24
УХВАЛА

10 листопада 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.12.2024 звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу спожитого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області Бошкова І.Д. від 14.10.2025 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Справа 07.11.2025 надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.11.2025 передана судді Бондарю В.Я.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Разом з тим, статтею 376 ЦПК України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або часткова, п.1 ч.3 даної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 26 серпня 2019 року при розгляді справи №855/364/19 виснувала, якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності адміністративних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом.

У даному випадку справу помилково передано до Приморського районного суду м.Одеси за місцем реєстрації відповідача, з огляду на наступне.

Територіальна підсудність це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.

Виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної' підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №902/919/17 зазначила, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Предметом позову у цій справі є стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу до об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 сформулювала позицію, що "виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Надання послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є позивач".

Подібну правову позицію зазначив Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) вказавши, що "позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності".

Відповідно до вимог частини 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки предметом позову у цій справі є стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу до об`єкта, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто позовні вимоги мають явний, очевидний правовий зв`язок із нерухомим майном, а саме будинком за вказаною адресою, відповідно, і позов має розглядатися за правилами виключної підсудності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси, адже справи про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу розглядаються за правилами виключної підсудності, тому позовна заява підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Ренійського районного суду Одеської області.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Окрім того, ця справа не може бути прийнята до провадження судді Приморського районного суду м.Одеси Бондаря В.Я. також з тих підстав, що оригінал ухвали Ренійського районного суду Одеської області, який міститься на 39 аркуші справи не підписаний суддею Бошковим І.Д.

Керуючись ст. ст. 30, 258-260, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Передати цивільну справа за позовом акціонерного товариства «Одесагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу до Ренійського районного суду Одеської області (68800, Одеська обл., м. Рені, вул. Соборна, 122).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя В.Я.Бондар