Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2658/25
Провадження № 2-о/935/52/25
У Х В А Л А

10 листопада 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , особа, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 , особи, щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним ОСОБА_3 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

Ознайомившись із вказаною заявою, суд дійшов до висновку про залишення заяви без руху, враховуючи викладене нижче.

Заява про визнання особи недієздатною повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст. 297 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Єдиною підставою визнання особи недієздатною є наявність хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад; внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого становиться питання про визнання недієздатним; інші обставини; висновком судово-психіатрічної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постанову на облік у психіатричній установи; виписка з історії хвороби.

Таким чином, у заяві мають бути чітко викладені обставини, що свідчать про хронічний, психічний розлад особи разом із доказами, що підтверджують такий розлад. Доказами можуть бути довідки про стан здоров`я, виписки з історії хвороби, інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 25.05.1998 зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами.

В порушення зазначених вимог процесуального закону, заявник в обґрунтовування своїх вимог не зазначила та не надала суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_3 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної карти хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладів тощо.

Заявником додано довідку, виданою бюро медико-соціальної експертизи № 1721334 щодо ОСОБА_4 рік народження 19.11.1997, яка викладена іноземною мовою, без належного перекладу на державну мову. До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. Відповідно до частини першоїстатті 9 ЦПК Україницивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ятастатті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України таЗаконом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Статтею 95 ЦПК України визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію. Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Суд звертає увагу заявника на те, що переклад документів може бути здійснено лише тією особою, чи органом, які мають право на здійснення відповідного перекладу з наданням відповідних дозволів, та які повинні бути належним чином посвідчені.

Таким чином документи, на які посилається заявник в обґрунтування заяви, не перекладені на українську мову та не засвідчені належним чином в порядкуст. 79 Закону України «Про нотаріат», що може потягнути за собою визнання цих доказів судом не належними .

Заявнику належить подати суду здійснений в установленому законом порядку переклад українською мовою усіх документів, викладених іноземною мовою, копії яких долучено до заяви.

А також, заявником не обґрунтовано та суду не надано відповідних доказів, що саме тільки заявник може здійснювати догляд за братом та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. В заяви зазначено, що батько ОСОБА_5 помер, доказів до заяви не додано.

Частиною 1ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд лише за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатрічної експертизи одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ч.5 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи про визнання фізичної особи недієздатною проводиться судом за обов`язкової участі адвоката особи, стосовно якої вирішується це питання.

Отже, заявник має право самостійно залучити до участі у справі адвоката особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною. У разі, якщо адвоката не буде залучено заявником, його буде призначено судом через орган, уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Оскільки подана заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 297 ЦПК України, то вона підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного суддя дійшов до висновку, що заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому вважає, що необхідно заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі усунення у вказаний строк недоліків, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявникам з доданими до неї документами, не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 4, 175, 185, 296, 297, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , особа, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною ОСОБА_2 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

Встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків заяви, відповідно до ст.185 ЦПК України заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Рибнікова