Справа №949/2112/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Тарасюк А.М.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця заяву відповідача про відвід судді Тарасюку А.М. у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», через свого представника Дашка Володимира Миколайовича (довіреність №4364-К-Н-О від 14 липня 2025 року) звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.08.2021 у розмірі 171085,19 грн., що складається із: - 135773,38 грн. - заборгованість за тілом кредита, - 35311,81 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі.

30 жовтня 2025 року через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла письмова заява про відвід судді Тарасюка А.М., яка обґрунтована тим, що цим самим суддею раніше розглядалася інша справа за її участю - справа №949/2043/25, за результатами якої 22 жовтня 2025 року було ухвалено рішення, яке є необґрунтованим, неповним і таким, що не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Під час розгляду зазначеної справи суддею було допущено однобічність у дослідженні доказів, відсутність належної оцінки поданим матеріалам та ігнорування окремих суттєвих обставин, що свідчить про порушення принципів змагальності сторін і повного, всебічного з`ясування обставин справи, передбачених статтями 12, 13, 43 ЦПК України.

Такі дії викликали у неї обґрунтовані сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Тарасюка А.М., який тепер здійснює розгляд і цієї справи.

З огляду на це, вважає, що наявні інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

При цьому додає, що незадоволення цієї заяви про відвід може бути сприйняте як порушення її прав заявника, оскільки продовження розгляду справи тим самим суддею створює ризик порушення принципів справедливості, безсторонності та довіри до суду.

Просила заяву про відвід судді Тарасюка А.М. задовольнити та передати справу №949/2112/25 для повторного автоматизованого розподілу між суддями Дубровицького районного суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Ознайомившись зі змістом заяви про відвід судді, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ст. 40 ЦПК України вбачається, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як встановлено судом, відповідачем подано заяву про відвід судді 30 жовтня 2025 року, а наступне засідання по справі призначене на 17 листопада 2025 року.

За змістом ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Згідно довідки №19 від 05 листопада 2025 року суддя Тарасюк А.М. перебував у щорічній основній відпустці з 27 жовтня по 04 листопада 2025 року (наказ від 20 жовтня 2025 року №16-Від).

Оскільки суддя Тарасюк А.М. на день подання заяви про відвід перебував у щорічній основній відпустці, то дана заява вирішується в перший робочий день.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

При вирішенні справи "Biluha v. Ukraine" Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Так, згідно ст. 39 ЦПК України з підстав, зокрема зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути мотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як убачається зі змісту заяви про відвід судді, дана заява зводиться до незгоди з процесуальним рішенням судді ухваленим по іншій справі, де відповідач була учасником справи.

Суд зауважує, що положення Цивільно-процесуального кодексу передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Тому, зважаючи на наведене, незгода сторони з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

На переконання суду, будь-яких об`єктивних обставин, які б могли свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді під час розгляду справи або зацікавленість судді Тарасюка А.М. при розгляді даної цивільної справи або ж обставини, які виключають участь у розгляді справи у заяві про відвід відповідач не навела.

Так, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку.

Незгода учасників провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви про відвід судді, оскільки наведені у поданій заяві про відвід підстави для відводу не є об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про необ`єктивність чи упередженість судді. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

Враховуючи необґрунтованість, на думку головуючого, заявленого відводу, а також те, що заява про відвід надійшла до суду більш ніж за три дні до дати судового засідання по справі, дана заява про відвід на підставі ч. 3 ст. 40 ЦПК України підлягає передачі до канцелярії суду для спрямування її в порядку ст. 33 ЦПК України на розгляд іншим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35 -37, 39, 40 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованою заяву відповідача про відвід судді Тарасюку Андрію Миколайовичу від розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву відповідача про відвід судді Тарасюку Андрію Миколайовичу у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передати до канцелярії Дубровицького районного суду Рівненської області для визначення судді для її розгляду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Тарасюк А.М.