Провадження № 2-о/243/186/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Вишневської Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищеназваною заявою, у якій просить встановити факт смерті свого батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме: в смт. Велика Лепетиха, Великолепетинського району, Херсонської області, Україна. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 помер на непідконтрольній території України, а тому заявник позбавлена можливості оформити спадкові права після смерті батька.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник заінтересованої особи, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Херсонської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Велика Лепетиха, Великолепетинського району, Херсонської області.

Померлий ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника та копією свідоцтва про одруження, після якого померла змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Також, до матеріалів справи додано фотознімок, на якому зображено місце поховання ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У частині другій статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), видані органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків

У той же час положеннями статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадян України, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Велика Лепетиха, Великолепетинського району, Херсонської області, Україна.

Беручи до уваги, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав ОСОБА_1 , а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті ОСОБА_2 , для отримання свідоцтва про смерть та для можливості звернутися до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті батька, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 315, 317, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Велика Лепетиха, Великолепетинського району, Херсонської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення направити заявнику, його представнику, а також до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 04 листопада 2025 року.

Суддя О.О. Соловйова