Справа № 450/1312/22 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/1960/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.П., Приколоти Т.І.

секретаря: Іванової О.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування будинку та розірвання договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування будинку та розірвання договору.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2025 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування будинку та розірвання договору залишено без розгляду.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2025 року оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликаються на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо її належного повідомлення про судові засідання, призначені на 29 січня 2025 року та 07 березня 2025 року, а тому висновки суду про те, що вона, будучи належним чином повідомленою, двічі підряд без поважних причин не з`явилася в судове засідання, є помилковими.

Зазначає, що 29 січня 2025 року її представник подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні з розгляду кримінальної справи, а 07 березня 2025 року вона перебувала за кордоном, про що повідомила суд, надавши докази на підтвердження зазначених обставин.

Залишивши позов без розгляду, суд порушив її право на справедливий суд та доступ до правосуддя.

Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній є дата складення повного судового рішення 10 листопада 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, не подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз вищезазначеної норми цивільного процесуального законодавства свідчить про те, що залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в підготовче засідання чи судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки позивача в підготовче чи судове засідання, які можуть бути і поважними, а тому навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд вправі залишити позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи, а якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності, і така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 та від 28 березня 2023 року у справі № 711/7486/19.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 червня 2022 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування будинку та розірвання договору, призначено підготовче засідання на 17 серпня 2022 року.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 03 березня 2023 року.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування будинку та розірвання договору залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення учасників справи про судове засідання здійснюється відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Після повернення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції судові засідання з розгляду вищезазначеної справи призначалися на 26 березня 2024 року, 22 квітня 2024 року, 21 серпня 2024 року, 20 листопада 2024 року, 29 січня 2025 року та 07 березня 2025 року.

У вищезазначені судові засідання позивачка та її представник не з`являлися.

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що ОСОБА_1 була повідомлена про судове засідання, призначене на 21 серпня 2024 року (а.с. 122).

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повідомлення позивачки ОСОБА_1 про судові засідання, призначені на 26 березня 2024 року, 22 квітня 2024 року, 20 листопада 2024 року, 29 січня 2025 року та 07 березня 2025 року.

При цьому, суд першої інстанції, повідомляючи учасників справи про судові засідання, не надсилав позивачці судову повістку-повідомлення на зазначену в позовній заяві адресу її фактичного місця проживання.

Крім того, судові повістки-повідомлення не надсилалися представнику позивачки ОСОБА_4 , який будучи адвокатом, зареєстрований в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відтак, суд першої інстанції не вжив достатніх заходів для належного повідомлення позивачки про дату, час та місце розгляду справи, що є обов`язком суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про те, що належним чином повідомлена позивачка повторно не з`явилася в судове засідання, що свідчить про відсутність підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, ухвала Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2025 рокудо скасування із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 березня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.