Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/321/25
Провадження № 2/499/304/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: судді Тимчука Руслана Миколайовича за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в с.Іванівка Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства.

Позовні вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що з початку січня 2019 року по квітень 2024 року, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 мешкали разом, за адресою: АДРЕСА_1 , мали інтимні стосунки, та фактично перебували в шлюбних відносинах. Вказаний факт підтверджує не тільки позивач, але і відповідач.

За час спільного сімейного життя у ОСОБА_1 і ОСОБА_3 народилось двоє дітей, яких вони спільно виховували і утримували: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 визнавав своє батьківство щодо вищевказаних дітей, але через не зареєстрований шлюб, періодичні сварки між позивачем і відповідачем, ОСОБА_3 під час реєстрації дітей вчинила запис про батька, без відома позивача, у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України, вказавши при цьому в розділі батько, ім`я по батькові позивача, залишивши своє прізвище, а саме - батько ОСОБА_6 .

Також ОСОБА_1 до тепер приймає участь в вихованні і утримуванні спільних з ОСОБА_3 дітей, та бажає щоб його було визнано батьком малолітніх дітей, та внесені відповідні зміни до актових записів про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторона позивач у судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте надала письмову заяву, просила суд розглянути справу у її відсутність, проти позову не заперечує та визнає його.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, проте надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно з свідоцтвами про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується факт народження вищезазначених дітей.

Матір`ю дітей записана ОСОБА_3 , запис в графі батько - значиться як ОСОБА_6 , який вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копіями актових записів про народження дітей, які надані на запит суду органом РАЦС.

На підтвердження позовних вимог за клопотанням сторони позивача було проведено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експерта №850 від 30.09.2025 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що :

-громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженого громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене;

-громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженої громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене.

Суд застосовуючи норма матеріального права виходив з такого.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч.2 статті 1, ч. 3 статті 5 Сімейного Кодексу України). У пункті 2 статті 29 Загальної декларації прав людини зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, держава визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Відповідно до пункту 3 статті 16 Загальної декларації прав людини, пункту 1 статті 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 10 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, частини першої статті 3 Сімейного Кодексу України сім`я визнається природним і основним осередком суспільства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частинапершастатті16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частинадесятастатті7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частинадругастатті18 СК України).

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з частинами першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина 3 ст. 128 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2023 року в справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що: "відповідно до частин першої, другої статті76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності".

У п. 9 цієї постанови роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

З огляду на ці норми чинного законодавства, суд наголошує на тому, що встановлення батьківства на підставі ч. 2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, №3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

У суду відсутні сумніви щодо допустимості висновку експерта №850 від 30.09.2025 року.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що батьківство позивача стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є доведеним і таким, що може бути визнаним в судовому порядку.

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, з урахуванням інтересів дітей, позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у позові не ставиться.

На підставі викладеного вище, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268, 352 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання батьківства- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 87 від 09 серпня 2022 складений Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) - змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в графі «відомості про батька» відомості про батька « ОСОБА_6 » виключити, вказати відомості про батька « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 місце проживання АДРЕСА_2 ».

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 160 від 29 вересня 2021 року складений Іванівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) - змінити прізвище дитини з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в графі «відомості про батька» відомості про батька « ОСОБА_6 » виключити, вказати відомості про батька « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 місце проживання АДРЕСА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , гр-н України, РНОКПП: НОМЕР_1 АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр-ка України, РНОКПП: НОМЕР_2 Паспорт: НОМЕР_3 , виданий: АДРЕСА_3

Третя сторона, що не заявляє самостійних вимог: Іванівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) , 67 200, Одеська область, селище Іванівка, вул. Центральна, 95а

СуддяРуслан ТИМЧУК