ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 199/2952/21

провадження № 61-5163св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Дніпровська міська рада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Головне територіальне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне архітектурне-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року у складі судді Якименко Л. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року у складі колегії суддів: Ткаченко І. Ю.,

Пищиди М. М., Свистунової О. В., і виходив з такого.

Зміст позовної заяви та її обґрунтування

1. У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Головне територіальне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Головне архітектурне-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, про визнання рішення незаконним та скасування державної реєстрації.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 03 березня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіною Н. М., реєстровий номер 107, його дружині ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній дільниці, площею 0,0600 га, кадастровий № :04:186:0282, за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Згідно з рішенням Дніпровської міської ради № 95/29 від 31 січня 2018 року ОСОБА_6 отримала у власність земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

4. Посилався на те, що у районі АДРЕСА_1 була вільна земельна ділянка, яка межує із земельною ділянкою, власником якої є

ОСОБА_3 , у зв`язку з чим він 30 березня 2017 року звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 . Однак, під час розгляду вищевказаного клопотання Дніпровською міської радою було встановлено, що частина земельної ділянки розташована у санітарно-захисній зоні, у зв'язку з чим листом Дніпровської міської ради від 17 серпня 2017 року йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

5. 20 липня 2018 року він повторно звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 та отримав відмову з тих самих підстав.

6. Зауважував, що відповідно до витягу з протоколу Архітектурно-містобудівної ради при головному архітектурно-планувальному управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 09 лютого

2018 року, за зверненням ОСОБА_4 була ухвалена передпроєктна пропозиція: «Земельна ділянка для розміщення житлового будинку, господарських будівель та споруд присадибна ділянка у районі АДРЕСА_3 з розробкою схеми червоних ліній та ліній регулювання забудови провулку без назви від АДРЕСА_1 до провулку без назви. Розрахунок санітарно-гігієнічного розриву від існуючої автостоянки».

7. Отже, на час його повторного звернення 20 липня 2018 року до Дніпровської міської ради з клопотанням №14/13-567 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 підстави для відмови, зазначені у відповіді Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 36/1609 від 17 серпня 2017 року, були відсутні.

8. 16 квітня 2020 року він втретє звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , однак тривалий час не отримував ані-якої відповіді.

9. З відповіді Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 12 жовтня 2020 року за №8/9-2886 на адвокатський запит було з`ясовано, що рішенням Дніпровської міської ради від 24 червня 2020 року за № 174/58 земельну ділянку у районі АДРЕСА_2 ) передано у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Зазначеним рішенням затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений ФОП ОСОБА_7 , та передано земельну ділянку площею 0,0708 га, кадастровий № :04:186:0301, у власність ОСОБА_2 , земельну ділянку за основним цільовим призначенням віднесено до категорії «Землі житлової та громадської забудови».

10. 09 липня 2020 року право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

11. 01 березня 2021 року він отримав рішення Дніпровської міської ради

від 27 січня 2021 року № 286/2, про відмову у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка перебуває у приватній власності іншої фізичної особи.

12. Зазначав, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підписували будь-яких документів для розробки проєкту землеустрою, як власники суміжних земельних ділянок.

13. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати незаконними рішення Дніпровської міської ради від 27 листопада 2019 року № 405/50 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку у районі

АДРЕСА_2 ; рішення Дніпровської міської ради

від 24 червня 2020 року № 174/8 про передачу земельної ділянки у районі АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); рішення Дніпровської міської ради від 27 січня

2021 року № 286/2 про відмову у наданні дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, в частині відмови ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення Реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,0708 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 53034421, від 09 липня 2020 року;

- зобов`язати Дніпровську міську раду повторно розглянути його клопотання від 20 липня 2018 року №14/13-567 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 , з урахуванням змін до містобудівного кадастру від 09 лютого 2018 року.

Стислий виклад позиції відповідачів

14. Дніпровська міська рада заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність його доводів. Зазначала, що ОСОБА_1 було надано обґрунтовану відповідь щодо неможливості задоволення викладених у його клопотанні вимог. Рішення про передачу у користування або власність спірної земельної ділянки ОСОБА_1 не приймалося, а тому його права жодним чином не були порушені.

15. ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та зазначав, що він виявив вільну від забудови земельну ділянку та 12 серпня

2019 року, тобто після відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проєктної документації, звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована у АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 27 листопада 2019 року йому надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 03 січня 2020 року він звернувся із заявою до

ФОП ОСОБА_7 відносно організації роботи з виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки. На підставі його заяви від 19 травня 2020 року земельна ділянка була зареєстрована у Державному земельному кадастрі та їй присвоєно кадастровий номер

№ :04:186:0301. Рішенням Дніпровської міської ради від 24 червня 2020 року №174/58 земельну ділянку у районі

АДРЕСА_2 передано йому у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вважав, що ним дотримано вимоги земельного законодавства України та жодним чином не порушено права позивача.

Основний зміст та мотиви рішення суду першої інстанції

16. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

17. Визнано незаконним рішення Дніпровської міської ради від 27 листопада 2019 року за № 405/50 про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку у районі

АДРЕСА_2 . Визнано незаконним рішення Дніпровської міської ради від 24 червня

2020 року за № 174/8 про передачу земельної ділянки у районі

АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

19. Скасовано рішення Реєстраційної служби Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,0708 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , індексний номер: 53034421, від 09 липня 2020 року.

20. Визнано незаконним рішення Дніпровської міської ради від 27 січня

2021 року за № 286/2 про відмову у наданні дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, в частині відмови ОСОБА_1 .

21. Зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 20 липня 2018 року за № 14/13-567 про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1 , з урахуванням змін до містобудівного кадастру

від 09 лютого 2018 року.

22. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

23. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оспорюванірішення Дніпровської міської ради про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання земельної ділянку у районі АДРЕСА_2 у власність прийняті з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зазначені рішення грубо порушують права ОСОБА_1 , який з 2017 року обслуговував спірну земельну ділянку, неодноразово (30 березня 2017 року, 20 липня 2018 року) звертався до Дніпровської міської ради з клопотаннями щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, тобто вчиняв передбачені законом дії для отримання у власність земельної ділянки, однак йому створювалися штучні перепони. Водночас, ОСОБА_2 діяв недобросовісно по відношенню до своїх обов`язків щодо надання достовірної інформації про стан земельної ділянки, з`ясування її належності та розташування, користування, збору документації (підписи-згода сусідів).

Основний зміст та мотиви судового рішення суду апеляційної інстанції

24. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишено без задоволення. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року залишено без змін.

25. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Судом правильно встановлено порушене право позивача ОСОБА_1 на своєчасний розгляд його звернень (заяв та клопотань) до Дніпровської міської ради стосовно надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, на якій розташовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що на праві власності належить його дружині та яка була вільною на момент його першого та другого звернення до Дніпровської міської ради. Зазначене порушення у подальшому стало наслідком передчасного прийняття інших рішень, без урахування прав та інтересів позивача ОСОБА_1 , з остаточною передачею у власність земельної ділянки іншій особі - ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи касаційної скарги

26. 16 квітня 2025 рокуДніпровська міська рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення

Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

27. Підставами касаційного оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 1340/5779/18 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної правової оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

28. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в межах санітарно-охоронної зони не допускається.

29. Акцентує увагу на тому, що позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з огляду на часткове розташування такої земельної ділянки у санітарно-захисній зоні. Водночас, така відмова не позбавляє позивача права отримати безоплатно у встановленому законодавством порядку іншу земельну ділянку, яка буде відповідати необхідним критеріям.

30. При вирішенні питання про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою за заявою ОСОБА_2 від 12 серпня 2019 року спірна земельна ділянка вже не перебувала в санітарно-охоронній зоні, а тому Дніпровська міська рада діяла у межах та у спосіб, визначений законодавством, за наявності актуальної на момент прийняття рішення інформації про наявність/відсутність підстав для передачі земельної ділянки у власність.

31. Вважає, що позивач не довів факту порушення його прав при прийнятті оскаржуваних рішень, оскільки Дніпровською міською радою не приймалося рішення про передачу спірної земельної ділянки йому у власність чи користування.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

32. Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків.

33. Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі № 199/2952/21, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

34. 26 вересня 2025 року матеріали цивільної справи № 199/2952/21 надійшли до Верховного Суду.

35. Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року справу призначено до судового розгляду колегією з п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Продовжено до 28 червня 2025 року ОСОБА_1 строк на подання відзиву на касаційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення

Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 березня

2025 року.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу та інших процесуальних заяв

36. 28 червня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою засобів поштового зв`язку подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, просить суд відмовити у її задоволенні.

37. Відзив на касаційну скаргу обґрунтований посиланням на те, що суди попередніх інстанцій правильно встановили фактичні обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку про порушення його права на своєчасний розгляд звернень стосовно надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Додатково посилається на недобросовісність дій відповідачів та наявність у нього законного права на звернення до суду з цим позовом, як особи, яка зверталася до Дніпровської міської ради із заявою про отримання спірної земельної ділянки у власність та права якої були порушені внаслідок необґрунтованого зволікання з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою.

38. Крім того, ОСОБА_2 подав до Верховного Суду письмові пояснення на касаційну скаргу Дніпровської міської ради, у яких послався на законність та обґрунтованість доводів касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

39. Згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 03 березня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу

Повєткіною Н. М., реєстровий номер 107, ОСОБА_3 на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній дільниці, площею 0,0600 га, кадастровий

№ :04:186:0282, за адресою: АДРЕСА_1 .

40. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10 грудня 2018 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га, кадастровий № :04:186:0282, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами Підстава: рішення Дніпровської міської ради № 25/29 від 31 січня 2018 року.

41. ОСОБА_1 з 14 лютого 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 .

42. 30 березня 2017 року ОСОБА_8 звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою на відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 .

43. 20 липня 2018 року ОСОБА_8 повторно звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

44. Відповідно до інформації, наданої 13 серпня 2018 року Головним архітектурно-планувальним управлінням Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, на звернення ОСОБА_1 від 30 березня 2017 року №36/1609 та від 20 липня 2018 року №14/13-567, за матеріалами генерального плану розвитку міста зазначена земельна ділянка частково розташована на території садибної житлової забудови, частково - у санітарно-захисній зоні.

45. Листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

46. З відповіді Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 02 вересня

2021 року на адвокатський запит від 06 серпня 2021 року вбачається, що відповідно до витягу з протоколу Архітектурно-містобудівної ради при головному архітектурно-планувальному управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 09 лютого 2018 року, за зверненням ОСОБА_4 була ухвалена передпроєктна пропозиція: «Земельна ділянка для розміщення житлового будинку, господарських будівель та споруд присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 з розробкою схеми червоних ліній та ліній регулювання забудови провулку без назви від АДРЕСА_1 до провулку без назви».

47. 12 серпня 2019 року ОСОБА_2 також звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою:

АДРЕСА_1 . Рішенням Дніпровської міської ради від 27 листопада 2019 року № 405/50, ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у районі АДРЕСА_1 , орієнтованою площею 0,1000 га.

49. 03 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_7 із заявою про організацію робіт з виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,0708 га.

50. ФОП ОСОБА_7 виготовила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: у районі АДРЕСА_2 .

51. Відповідно до містобудівного висновку щодо відведення земельної ділянки у районі АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_2 від 11 березня 2020 року №14/2-218, на момент розгляду матеріалів проєкту землеустрою розроблені та затверджені відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальні плани території, дія яких розповсюджується на запитувану територію, відсутні.

52. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована у районі АДРЕСА_2 , було погоджено, що підтверджується висновком про розгляд проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 26 березня 2020 року №3332/82-20.

53. 29 травня 2020 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до Дніпровської міської ради про затвердження проєкту землеустрою земельної ділянки та передачу її у власність.

54. Рішенням Дніпровської міської ради № 174/8 від 24 червня 2020 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку у районі АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

55. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 липня 2020 року, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0708 га, кадастровий

№ :04:186:0301. Підстава: рішення Дніпровської міської ради №174/58 від 24 червня 2020 року.

56. 16 квітня 2020 року ОСОБА_1 втретє звернувся до Дніпровської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

57. Згідно з відповіддю Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 12 травня 2020 року №8/13/1223, клопотання ОСОБА_1

від 16 квітня 2020 року про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 було розглянуто. Для з`ясування питань стосовно наданих документів позивачу було рекомендовано з`явитися на прийом до департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

58. Згідно з листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради № 8/13-2787 від 30 вересня 2020 року, клопотання ОСОБА_1 від 16 квітня 2020 року про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 було розглянуто та підготовлено проєкт рішення Дніпровської міської ради «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) громадянам у Дніпрі (9 осіб)».

59. Рішенням Дніпровської міської ради № 286/2 від 27 січня 2021 року

ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою земельної ділянки у районі будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що зазначена земельна ділянка (або їх частини) перебувають у приватній власності.

Позиція Верховного Суду

60. Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

61. Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

62. Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

63. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

64. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

65. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

66. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

67. Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

68. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.

69. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

70. Верховний Суд зазначає, що на будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування учасники правовідносин повинні діяти правомірно, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.

71. Судами попередніх встановлено, що ОСОБА_1 тричі звертався до Дніпровської міської ради із заявами про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку у районі

АДРЕСА_2 (30 березня 2017 року, 20 липня 2018 року та 16 квітня 2020 року), однак спірна земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_2 на підставі рішення Дніпровської міської ради № 174/8

від 24 червня 2020 року.

72. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

73. Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

74. Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

75. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

76. Відповідно до положень частин дев`ятої, десятої, одинадцятої статті 118 ЗК України, у редакції. яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

77. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

78. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

79. Отже, набуття права власності на земельну ділянку відбувається поетапно: від отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою дозволу, який оформлюється відповідним рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, до затвердження такого проєкту цим органом і передання ним земельної ділянки у власність (пункт 68 постанови Верховного Суду від 27 листопада 2024 року у справі № 141/55/17).

80. Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оскаржуватися на предмет його законності, а вимоги про визнання такого рішення незаконним - розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на земельну ділянку), що виникло внаслідок і після реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі

№ 401/2400/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 911/44/17).

81. Водночас, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої була вже сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди (постанова Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 363/3206/20).

82. У пунктах 38-39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц зауважено, що обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони. Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи.

83. Відповідно до частин першої-третьої статті 12, частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

84. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

85. Встановивши, що на звернення позивача щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по

АДРЕСА_1 Дніпровська міська рада листами від 17 серпня

2017 року та від 31 серпня 2018 року відмовила у наданні такого дозволу з посиланням на те, що за матеріалами Генерального плану розвитку міста зазначена земельна ділянка частково розташована на території садибної житлової забудови, частково - у санітарно-захисній зоні, водночас заяву ОСОБА_2 подібного змісту від 12 серпня 2019 року задовольнила, а згодом затвердила розроблений за замовленням останнього проєкт землеустрою та передала йому земельну ділянку у власність, суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про наявність підстав вважати порушеним легітимний інтерес ОСОБА_1 на отримання спірної земельної ділянки у власність.

86. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач послідовно, належним чином намагався реалізувати своє право на отримання у власність спірної земельної ділянки, однак у зв'язку з діями та бездіяльністю Дніпровської міської ради щодо неналежного розгляду його заяв він був позбавлений такої можливості, тоді як ОСОБА_2 реалізував таке ж право безперешкодно, звернувшись з відповідною заявою 12 серпня 2019 року.

87. Заява ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки спірної земельної ділянки від 16 квітня 2020 року, яка подана до моменту формування спірної земельної ділянки та до затвердження проєкту землеустрою земельної ділянки, розробленого на замовлення ОСОБА_2 , і передачі її йому у власність, не була розглянута Дніпровською міською радою у встановлений законом строк.

88. Судами попередніх інстанцій також правильно було відхилено доводи Дніпровської міської ради щодо можливості позивача реалізувати своє право на отримання у власність будь-якої іншої земельної ділянки, з огляду на недотримання радою принципу рівності та справедливості у розподілі землі. Враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично користувався спірною земельною ділянкою, яка межує із земельною ділянкою, яка йому належить та на якій розташований житловий будинок, право власності на який оформлено на його дружину, його право на отримання такої земельної ділянки у власність було необґрунтовано обмежено. Надання переваги ОСОБА_2 . Дніпровською міською радою не мотивовано.

89. У цьому аспекті заслуговує на увагу той факт, що згідно з листом Департаменту по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради № 12/19-456 від 19 жовтня 2021 року, надісланим на запит суду, не надано інформації про існування обмежень щодо відведення спірної земельної ділянки громадянам. Містобудівний висновок щодо такої земельної ділянки надавався лише один раз на замовлення ОСОБА_2 , згідно з яким розроблені та затверджені відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальні плани території, дія яких розповсюджується на запитувану територію, відсутні. Розміщення жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на зазначеній території відповідає вимогам чинної містобудівної документації.

90. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Дніпровської міської ради по суті спору та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів першої та апеляційної інстанцій, Верховний Суд виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів. Водночас, ОСОБА_2 судові рішення не оскаржує.

91. Висновки суду першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням встановлених у цій справі фактичних обставин та характеру спірних правовідносин, не суперечать висновкам Верховного Суду, на які містяться посилання у касаційній скарзі.

92. Колегія суддів зауважує, що у постанові Верховного Суду від 15 червня

2021 року у справі № 1340/5779/18, на яку міститься посилання у касаційній скарзі, спірні правовідносини стосувалися оскарження рішення міської ради про відмову у наданні дозволу на складання проєкту землеустрою щодо земельної ділянки, яка не відповідає вимогам Генерального плану.

93. Верховний Суд неодноразово зауважував, що зважаючи на різноманітність правовідносин та обставин, які стають підставою для виникнення спорів у судах, ураховуючи фактичні обставини, які встановлюються судами на підставі наданих сторонами доказів у кожній конкретній справі, суди повинні самостійно здійснювати аналіз правовідносин та оцінку релевантності і необхідності застосування правових висновків Верховного Суду в кожній конкретній справі (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі

№ 201/16373/16-ц, від 08 серпня 2023 року у справі

№ 910/8115/19(910/13492/21)).

94. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

95. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

96. З урахуванням доводів касаційної скарги Дніпровської міської ради, які стали підставою для відкриття касаційного провадження у справі, меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 400 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 26 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович