Справа № 750/534/25
Провадження № 2/750/932/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар з участюОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Шолох О.В., представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» адвоката Мушкало С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 750/534/25 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Першої чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту,

у с т а н о в и в :

14.01.2025 позивач через свого представника Шолох О.В. через систему «Електронний суд» звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просила:

- зняти арешт з нерухомого майна житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного на підставі повідомлення № 319004 від 14.12.1990 Деснянським відділенням Ощадбанку № 57 м. Чернігова (архівний запис № 4-1 від 17.01.1991) на ім`я ОСОБА_3 , яке зареєстровано 24.11.2006 за № 4110020 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та 14.05.2015 у Державному реєстрі речових прав за № 21310551 (номер запису обтяження 9666527);

- визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 16.01.2025 позовну заяву залишив без руху.

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 23.01.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 27.02.2025.

06.02.2025 засобами поштового зв`язку АТ «Державний ощадний банк України» подав відзив, у якому позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що АТ «Державний ощадний банк України» є неналежним відповідачем у вказаній справі, оскільки в справах про визнання права власності належним відповідачем є спадкоємець, який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення його від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Крім того, банк є неналежним відповідачем, оскільки не є органом та/або особою уповноваженою на вчинення реєстраційних дій зі зняття обтяження (заборони) з нерухомого майна.

27.02.2025 підготовче засідання відкладене на 31.03.2025 у зв`язку з клопотанням представника позивачки.

Суд своєю ухвалою від 31.30.2025, унесеною до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивача, залучив до участі в справі в якості співвідповідачів Першу Чернігівську державну нотаріальну контору та ОСОБА_3 , а також витребував у Національного банку України інформацію про те, чи є АТ «Державний ощадний банк України» правонаступником Деснянського відділення ощадбанку № 57 м. Чернігова, підготовче засідання відкладено на 12.05.2025.

12.05.2025 суд своєю ухвалою, унесеною до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 28.05.2025.

28.05.2025 судове засідання відкладене на 02.06.2025 у зв`язку з клопотанням представника позивачки.

Суд ухвалою від 02.06.2025 витребував у АТ «Державний ощадний банк України» інформацію про виплату ОСОБА_3 ссуди (займу), виданої 14.12.1990 у розмірі 17 000 тисяч рублів строком на 17 років для будівництва будинку по АДРЕСА_1 , а також накладення арештів чи будь-які інші дані по даному займу; судове засідання відкладене на 09.07.2025.

09.07.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 29.07.2025 та витребувано матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_4 .

Суд ухвалою від 29.07.2025 закрив провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України», Першої чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

29.07.2025 суд своєю ухвалою, унесеною до протоколу судового засідання, продовжив перерву в судовому засіданні до 02.10.2025.

02.10.2025 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просила задовольнити.

Представник АТ «Державний ощадний банк України» позов не визнала та просила відмовити в ньому.

Перша чернігівська державна нотаріальна контора в письмовій заяві просила справу розглядати без участі її представника.

Інші учасники про причини неявки не повідомили.

Заслухавши пояснення представників позивачки та АТ «Державний ощадний банк України», дослідивши наявні в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 01.06.1994 між Деснянським райвиконкомом та ОСОБА_5 був укладений Договір на будівництво жилого будинку на правах приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки серії АА0 № 199546 від 15.07.1998 ОСОБА_5 продала земельну ділянку, загальною площею 608 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 6-7).

24.02.1999 ОСОБА_4 отримав Державний акт на право приватної власності на землю (зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 731), згідно якого земельна ділянка, загальною площею 608 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 , передана для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарчих споруд (а.с. 7).

Відповідно до копії інформаційної довідки комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 859 від 20.03.2015, станом на 31.12.2012 право власності на об`єкти нерухомості по АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 7 на звороті).

Копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 14.05.2015 підтверджується, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 (а.с. 8).

У витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 37536351 від 14.05.2015 зазначено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 ; 24.11.2006 як вид обтяження накладена заборона на нерухоме майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 ; підстава виникнення обтяження: повідомлення № 319004, видане 14.12.1990 Деснянським відділенням ощадбанку № 57 міста Чернігова (а.с. 9-10).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 399882783 від 18.10.2024, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 ; 23.11.2012 на вказаний будинок накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на підставі постанови Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції № 35358188 від 23.11.2012; номер запису про обтяження: 9204623; особа, майно/права якої обтяжується, - ОСОБА_4 (а.с. 12-13).

Згідно з копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 355, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10 на звороті).

У витязі про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76869058 від 07.05.2024 зазначено, що приватним нотаріусом Борисовою Т.А. зареєстровано спадкову справу № 72400833, де спадкодавцем указано ОСОБА_4 (а.с. 11).

Як убачається з копії довідки № 268/02-14/24/2024 від 06.12.2024, виданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А., заведена спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 . Єдиною спадкоємицею, яка своєчасно прийняла спадщину за законом, є дружина спадкодавця ОСОБА_2 . Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину (житловий будинок по АДРЕСА_1 ) не виявляється за можливе у зв`язку з тим, що згідно інформації з ДРРП від 18.10.2024 на зазначений житловий будинок накладена АТ «Державний ощадний банк України» заборона відчуження (а.с. 11 на звороті).

Свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_3 від 05.11.2024, а також витягом з Державного реєстру речових прав № 402331239 від 05.11.2024 посвідчується те, що ОСОБА_2 належить частка в праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сумісне майно складається з земельної ділянки, площею 0,0608 га, по АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Свідоцтвом про право на спадщину за законом НТО № 046665 від 05.11.2024, а також витягом з Державного реєстру речових прав № 402331612 від 05.11.2024 посвідчується те, що ОСОБА_2 належить 1/2 частка в праві власності на земельну ділянку, площею 0,0608 га, по АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно зі Звітом № 028/01/025 від 20.01.2025 про оцінку майна, ринкова вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 816 877,00 грн (а.с. 48).

23.10.2024 ОСОБА_2 звернулася до Філії-Чернігівське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» із проханням повідомити: чи сплачено станом на дату звернення позику, 319004, 14.12.1990, Деснянське відділення Ощадбанку №57, архівний запис №4-1 за 1991 рік? Якщо позику сплачено, надати документ, що надає право зняти обтяження з належного її родині майна, а саме з будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Якщо позику не сплачено, повідомити станом на дату звернення причини виникнення та розмір заборгованості за позикою, 319004, 14.12.1990, Деснянське відділення Ощадбанку № 57, архівний запис №4-1 за 1991 рік та шляхи врегулювання даного питання в досудовому порядку, а саме зняття обтяження з належного її родині майна будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

У відповіді від 07.11.2024 № 1115-16/9086/2024/2 АТ «Державний ощадний банк України» повідомило позивачці, що для можливості зняття обтяження на майно, Банком повинні бути надані нотаріусу первинні документи (повідомлення кредитора з зазначеними реквізитами кредитних зобов`язань та, за наявності, відповідний правочин (договір), які свідчать про виконання зобов`язань за договором іпотеки. Разом з цим, у нотаріуса є право витребувати будь-які додаткові документи для проведення такої дії. За відсутності вищезазначених документів, як підтверджує практика, у Банку відсутня можливість зняти обтяження на нерухоме майно. Відповідно до Постанови НБУ №130 установлено граничний строк зберігання кредитних справ 5 років. Разом з тим, законодавство визначає однією з підстав для зняття заборони відчуження рішення суду (пункт 5.1 глава 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України) (а.с. 17 на звороті).

Згідно відповіді Національного банку України від 12.05.2025 № 18008/36451, наданої на запит суду, відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі Закон про банки) 17.10.1991 Державний спеціалізований комерційний ощадний банк України (далі ОЩАДБАНК УКРАЇНИ) звернувся до Національного банку з клопотанням здійснити реєстрацію статуту ОЩАДБАНКУ УКРАЇНИ, який був перетворений з Українського республіканського банку Ощадного банку СРСР на ОЩАДБАНК УКРАЇНИ. Національний банк 31.12.1991 зареєстрував статут ОЩАДБАНКУ УКРАЇНИ, про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 4. Відповідно до загальних положень вказаного вище статуту ОЩАДБАНК УКРАЇНИ створено згідно із Законом про банки і банківську діяльність та входить до банківської системи України. При цьому, положення статуту ОЩАДБАНКУ УКРАЇНИ не містять інформації про правонаступництво щодо Українського республіканського банку Ощадного банку СРСР та щодо Ощадного банку СРСР. Крім того, у Державному реєстрі банків відсутні відомості про відокремлений підрозділ АТ «Ощадбанк» з назвою Деснянське відділення ощадбанку № 57 міста Чернігова (а.с.143-145).

Як убачається з копії «Извещения о выдаче ссуды» № НОМЕР_4 від 14.12.1990, ОСОБА_3 отримав у позику 17 700,00 рублів на 17 років на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 157).

18.09.1991 винесено заборону ОСОБА_3 про відчуження майна по АДРЕСА_1 (а.с. 158).

Згідно довідки, наданої суду АТ «Державний ощадний банк України» за № 46/12-11/83436/2025/БТ від 24.06.2025, у банку відсутня інформація щодо кредитних договорів, які укладались між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 (а.с. 171).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 81961861 від 23.07.2025, наданої Першою чернігівською державною нотаріальною конторою, спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заведено спадкову справу № 72400833 (а.с. 196-197).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 435634723 від 16.07.2025, власником частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 ; на вказаний будинок як вид обтяження накладено заборону відчуження, особа, майно якої обтяжується, - ОСОБА_3 (а.с. 204).

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Т.А. відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину (житловий будинок по АДРЕСА_1 ) у зв`язку з тим, що згідно інформації з ДРРП від 18.10.2024 на зазначений житловий будинок накладена АТ «Державний ощадний банк України» заборона відчуження, позивачка просить суд зняти арешт з цього майна.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як установлено судом ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , проте не може реалізувати своє право власності в повному обсязі через накладену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 37536351 від 14.05.2015 заборону на нерухоме майно на підставі повідомлення № 319004, виданого 14.12.1990 Деснянським відділенням ощадбанку № 57 міста Чернігова.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 (провадження № 11-680апп19) та постановах Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08.12.2022 у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).

Суд ураховує, що відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Тобто, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц та постанові Верховного Суду від 29.06.2023 у справі № 208/9810/21).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).

Суд своєю ухвалою, за клопотанням представника позивача, залучив до участі в справі в якості співвідповідачів Першу Чернігівську державну нотаріальну контору та ОСОБА_3 .

Проте, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем у справі, оскільки не була ініціатором заборони, а виконували виключно функцію реєстратора.

ОСОБА_3 також немає підстав уважати належним відповідачем (боржником), оскільки згідно даних АТ «Державний ощадний банк України» у банку відсутня інформація щодо кредитних договорів, які укладались між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3

АТ «Державний ощадний банк України» не є належним відповідачем у справі (особою, у інтересах якої накладено заборону), оскільки згідно відповіді Національного банку України не є правонаступником Українського республіканського банку Ощадного банку СРСР та Ощадного банку СРСР, а в Державному реєстрі банків відсутні відомості про відокремлений підрозділ АТ «Ощадбанк» з назвою Деснянське відділення ощадбанку № 57 міста Чернігова.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №304/284/18 (провадження №14-517цс19) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №308/3162/15-ц (пункт 49), від 21.11.2018 у справі №127/93/17-ц (пункт 50), від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц (пункт 31.4) та у справі №570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30.01.2019 у справі №552/6381/17 (пункт 38), від 13.03.2019 у справі №757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі №520/17304/15-ц (пункт 63)).

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі №761/23904/19 також указав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження в справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Із огляду на викладене, суд уважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення, оскільки пред`явлення позову до неналежних відповідачів є підставою для відмови в позові.

При цьому суд уважає необхідним зауважити, що в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21) зроблено висновок про те, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону».

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати ОСОБА_2 покладаються на неї у зв`язку з відмовою в позові.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Першої чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про зняття арешту зі спадкового майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: вул. вул. Госпітальна, 12Г, м. Київ, .

Відповідач: Перша чернігівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: не відоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків: не відомий.

Суддя