Провадження 2/127/5198/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання.

Позов мотивований тим, що з 12.11.2005 сторони, перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2024 у справі №127/39841/23. Від шлюбу сторони мають двох дітей: - малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . На час подання позову, донька навчається у Відокремленому структурному підрозділі Вінницькому фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури на 4 курсі в групі 48А-2 за освітньо-професійною програмою «Архітектура та містобудування» на денній формі навчання за державним замовленням з 01.09.2022 по 30.06.2026. Позивач вказує, що донька навчається на денній формі. Матеріальну допомогу забезпечує позивач, у міру своїх можливостей. Окрім доньки, позивач вказує, що на її утриманні перебуває й спільний з відповідачем малолітній син. Зазначає, що вона самостійно забезпечує дітей всім необхідним для функціонування організму, збереження та поліпшення стану їх здоров`я, придбання продуктів харчування та непродовольчих товарів, послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб, сама купує продукти харчування, побутову хімію, лікарські засоби, також інші витрати на утримання дітей несе самостійно. У зв`язку з продовженням навчання доньки, витрати на утримання, стали більшими, оскільки необхідним є і придбання канцелярських товарів, і підручників, і витрати на проїзд, тощо. Вказує, що її фінансовий стан не дозволяє повноцінно утримувати дітей самостійно. Зазначає, що Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу (сплачувати аліменти) на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не виконує такого обов`язку. Відповідач перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , тобто, є працевлаштований, має дохід та може сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, проте не здійснює такого у добровільному порядку. Окрім двох спільних дітей, інших дітей, які б потребували утримання, у Відповідача немає. З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у заявленому розмірі є прийнятним як для стягувача, так і для платника.

Позивач 06.08.2025 подав заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Будь-які докази у справі, крім поданих стороною позивача разом із позовною заявою, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області №127/39841/23 від 07.03.2024 між сторонами розірвано шлюб.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 16.08.2016, від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис № 3055.

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Вапнярською селищною радою Томашпільського району Вінницької області 07.03.2007 року, від шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 13.

Згідно із відомостями про місце проживання з Витягів з реєстру територіальної громади про місце проживання (№2025/010416265 від 29.07.2025, №2025/101591638 від 31.07.2025, №2025/101592379 від 31.07.2025), а також відмітками про місце проживання у паспорті заявниці діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки Відокремленого структурного підрозділу Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну № 386/25 від 21.07.2025 ОСОБА_4 навчається у Відокремленому структурному підрозділі Вінницькому фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури на 4 курсі в групі 48А-2 за освітньо-професійною програмою «Архітектура та містобудування» на денній формі навчання за державним замовленням з 01.09.2022 по 30.06.2026. Форма навчання - денна.

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 №350/154/1/1022 від 08.11.2023 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

До матеріалів позовної заяви додано копію посвідчення офіцера ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_2 призначено головним спеціалістом відділу ВЧ НОМЕР_5 , відповідно до наказу №266 від 09.04.2025.

Згідно із копією довідки №348 від 21.08.2025, що видана ВЧ НОМЕР_6 , відповідач за період квітень 2025 року - липень 2025 року (включно) отримав 294744,30 гривень грошового забезпечення, включаючи одноразову грошову виплату на оздоровлення.

Оскільки відповідач проживає окремо від дітей, доказів неможливості надання матеріальної допомоги доньці, що продовжує навчання, не надав, а тому суд вважає, що відповідач має можливість та зобов`язаний надавати таку допомогу.

Згідно з положеннями ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17.

Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному статтею 13 ЦПК України, саме відповідач як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Проте правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому ОСОБА_2 міг би викласти за наявності свої заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, відповідач не скористався.

Таким чином, суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, в їх сукупності, враховуючи зазначені вище обставини, дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн (з врахуванням коефіцієнту 0,80, який застосовується при зверненні до суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд).

На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 199, 200, 201 СК України, ст. 12, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 279, 280, 281, 282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01.08.2025 і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_4 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 968,96 грн судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Горбатюк