Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2-н/711/1144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

10 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 9603,44 грн та судовий збір у сумі 242,24 грн.

Підставою звернення ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до суду із заявою про видачу судового наказу стало те, що п.1.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою.

Як зазначає заявник у заяві про видачу судового наказу, природний газ був спожитий боржником як споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , і, за період з 01.05.2022 до 30.09.2025, який лишився боржником неоплаченим у розмірі 9603,44 грн.

З огляду на викладене, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» просить суд видати наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 9603,44 грн на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання: НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» м. Києва, а також судовий збір в сумі 242,24 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2025 року означеній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №711/10286/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Частиною 5 ст.165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

31 жовтня 2025 року суд направив запит до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради з метою отримання інформації про місце реєстрації проживання (перебування) боржника.

Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №22742/32333-01-10 від 06 листопада 2025 року, що цього ж дня надійшла до суду і зареєстрована за вхідним №44938, відомості про місце реєстрації проживання боржника ОСОБА_1 у департаменті відсутні.

Частиною 7 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1984874 від 07.11.2025, боржник ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що у Соснівському районі означеного населеного пункту, починаючи з 25.05.2021.

Суддя, вирішуючи процесуальне питання щодо можливості розгляду заяви про видачу судового наказу з призми дотримання заявником територіальної юрисдикції розгляду означеної заяви, зазначає про таке.

Статтею 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Системний аналіз змісту ст. 162 ЦПК України надає підстави для висновку, що ця стаття не визначає підсудність (територіальну юрисдикцію) заяв, поданих в порядку наказного провадження, а відсилає до загальних правил, встановлених цим Кодексом, а саме ст. 27 - 30 ЦПК України (загальна, альтернативна та виключна підсудність).

За загальним правилом ч.1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У той же час законодавець визначив виключну підсудність розгляду справ, зокрема ч.1 ст.30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 (провадження № 61-30812св18) зазначено, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Ураховуючи викладене, спір між сторонами у цій справі виник з приводу нерухомого майна, оскільки стосується стягнення боргу за спожитий природний газ в об`єкті нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (абз.1 стр.3 заяви), що у Соснівському районі означеного населеного пункту, де і зареєстрована проживанням боржник ОСОБА_1 , тому розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», за правилами виключної підсудності, що передбачені ч.1 ст.30 ЦПК України, підлягає розгляду саме Соснівським районним судом м. Черкаси.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Матеріали заяви про видачу судового наказу свідчать, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з вимогою про стягнення боргу за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 .

Викладене свідчить, що територіальна юрисдикція Придніпровського районного суду м. Черкаси не поширюється на місцезнаходження об`єкту нерухомого майна до якого був поставлений природний газ, заборгованість за який є предметом заяви про видачу судового наказу. Таким чином, суддя дійшов висновку, що заява подана з порушеннями правил підсудності, а тому, керуючись п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, необхідно відмовити у видачі судового наказу.

У цьому контексті суддя звертає увагу заявника, що розділом ІІ «Наказне провадження» ЦПК України не передбачене право судді/суду, у випадку порушення заявником правил підсудності, передати заяву на розгляд до компетентного суду на відміну від розгляду цивільних справ у порядку позовного провадження.

Оскільки суддею відмовлено ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу, тому, керуючись положеннями ч. 2 ст. 164 ЦПК України, сплачена сума судового збору заявнику не повертається. Водночас, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ч.2 ст.164, п. 9 ч. 1 ст.165, ст.166, ч. 2 ст. 167, ст.258, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 10 листопада 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко