Справа № 346/3977/25
Провадження № 2-др/346/34/25
07 листопада 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Сольського В.В.
за участі секретаря Біди Ю.Б.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник заявника 05 листопада 2025 року подала до суду вказану заяву в якій просить стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 105 грн.
Заяву мотивує тим, що у провадженні суду перебувала вказана цивільна справа. При зверненні з позовною заявою сплачено витрати на правову допомогу у розмірі 105 грн на підставі укладеного з Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» договору про надання правничої допомоги, які позивач просив стягнути з відповідача.
Однак ухвалюючи рішення по справі суд не вирішив питання про стягнення витрат на правову допомогу. Тому просить суд ухвали додаткове рішення та вирішити питання про стягнення з відповідача вказаних витрат.
Учасники справи у засідання не прибули, повідомлялися належним чином.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з частиною третьою ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
Виходячи з наведеного заява підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» витрати на пофесійну правничу допомогу у розмірі 105 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцяти денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Сольський В. В.