УХВАЛА

04 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 202/6436/21

провадження № 61-12764ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2025 року Бережна Н. М., яка діє від імені АТ КБ «ПриватБанк», засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року у зазначеній вище справі.

Верховний Суд ухвалою від 17 жовтня 2025 року вказану касаційну скаргу залишив без руху та встановив заявникові строк для усунення її недоліків, а саме заявнику необхідно надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору та уточнити касаційну скаргу, а саме зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), оскільки однією з підстав касаційного оскарження, заявник зазначав, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), при цьому не зазначав стосовно якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

В матеріалах касаційного провадження міститься повідомлення про доставлення електронного листа, якими підтверджується вручення АТ КБ «ПриватБанк» копії ухвали Верховного Суду від 17 жовтня 2025 року - 21 жовтня 2025 року.

03 листопада 2025 року від Бережної Н. М., яка діє від імені АТ КБ «ПриватБанк», до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, а саме докази сплати судового збору та уточнена касаційна скарга.

В уточненій касаційній скарзі заявник вказує, що касаційна скарга подається на підставі, зокрема, пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

При цьому, звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відсутні посилання на висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 512, 514 ЦК України у подібних правовідносинах.

Отже, заявник не зазначив щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, не обґрунтував неправильність застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у цій частині.

Враховуючи викладене, формальна вказівка на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Тому заявник не виконав вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судового рішення.

Отже, заявник вказані в ухвалі Верховного Суду від 17 жовтня 2025 року недоліки не усунув.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький