УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/804/25

Провадження № 2/568/331/25

04 листопада 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

у складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Добродій О.М.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Пасічник Ю.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обгрунтування позовних вимог, позивач вказує, що згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року за ним визнано право власності на частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 131,0 кв.м та господарських споруд та будівель, що розташоване в АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0136, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Позивач просив припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вказане майно, розділивши та виділивши позивачу в натурі в окремий об`єкт нерухомості частину домоволодіння, яке складається з житлового будинку загальною площею 131,0 кв.м та господарських споруд та будівель, що розташоване в АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки загальною площею 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0136, що знаходиться в АДРЕСА_1 відповідно до запропонованого експерту варіанту.

Ухвалою суду від 27 червня 2025 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

04 листопада 2025 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову, вказуючи, що 06.10.2025 року позивач відчужив, належну йому частину майна (житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 ) на користь їх спільного сина ОСОБА_4 . У власності позивача залишилась частина вказаного майна, вартість якого сторони оцінили у 12 тисяч доларів США, що в еквіваленті становить 508800,00 гривень. З огляду на вищезазначене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 вартість зазначеного майна в сумі 508800,00 гривень, припинити його право власності на вказане майно та визнати право власності на зазначене майно за ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою заява ОСОБА_1 про зміну позовних вимог прийнята до розгляду.

В підготовчому засіданні 04 листопада 2025 року подано спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди та мирову угоду від 04.11.2025 року, відповідно до умов якої вони вирішили остаточно закінчити спір, що виник між ними з приводу виділу в натурі частки житлового будинку, яку просили затвердити та провадження у справі закрити.

Також, із поданої мирової угоди вбачається, що сторонам зрозуміло, що у разі затвердження мирової угоди судом вони будуть позбавлені можливості ініціювати у суді питання про виділ в натурі часток в житловому будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також зрозумілі наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди передбачені ст.ст. 207, 208 ЦПК України.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Добродій О.М. та відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача адвокат Пасічник Ю.О. підтримали подану спільну заяву про затвердження мирової угоди від 04.11.2025 року щодо порядку врегулювання спору, просять її затвердити, а провадження у справі просять закрити.

Ознайомившись зі змістом мирової угоди та дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Одним з принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України полягає у можливості учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. /Результат домовленостей сторін може бути оформлений мировою угодою.

Мета, зміст, порядок укладення сторонами мирової угоди та її затвердження судом визначені у ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч.4 ст.207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи зі змісту ст. 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Укладена у цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками, за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється.

Беручи до уваги, що мирова угода укладена сторонами в добровільному порядку, у відповідності з їх справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психологічного тиску, не є результатом тяжких обставин та не порушує права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави, умови мирової угоди відповідають волевиявленню сторін і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх інтересам, суд вважає за можливе затвердити мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною2 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 208, п. 5 ч. 1 ст. 255, ст. 353 ЦПК України,

постановив:

Затвердити мирову угоду, укладену 04 листопада 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За умовами мирової угоди з метою урегулювання спору на основі взаємних уступок та домовленості сторони домовились про наступне:

1. ОСОБА_2 на момент укладення мирової угоди сплатила на користь ОСОБА_1 шляхом передачі готівкових коштів, компенсацію вартості частки житлового будинку загальною площею 131,0 кв.м. та господарських споруд і будівель, яке розташоване в АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки загальною частиною 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0136, що знаходиться в АДРЕСА_1 в сумі 12000 дол. США, що еквівалентно 508800,00 (п`ятсот вісім тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

2.Припинити право власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на частину житлового будинку загальною площею 131,0 кв.м та господарських споруд і будівель, яке розташоване в АДРЕСА_1 та частини земельної ділянки загальною частиною 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0136, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

3.Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , правj власності на частину житлового будинку загальною площею 131,0 кв.м та господарських споруд і будівель, яке розташоване в АДРЕСА_1

4.Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , право власності на частини земельної ділянки загальною частиною 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0136, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Сторони погодились, що після підписання мирової угоди не мають та не матимуть в майбутньому один до одного претензій щодо майна, яке є предметом спору.

Наслідки ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст.ст.207, 255 Цивільного процесуального кодексу України сторонам відомі та зрозумілі.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - закрити.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено 06.11.2025 року.

Суддя В.О.Троцюк