Провадження № 2/161/3017/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

07 листопада 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

20 грудня 2022 року позивач звернувся до суду з цим позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 вересня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем був укладений кредитний договір №3004504, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 821,46 грн. на строк 24 дні та зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць.

Крім того, 05 січня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3322255, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 500,00 грн. на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% на день.

Позивач вказує, що за договорами факторингу набув право вимоги за цими договорами.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду утворилася заборгованість за договором №3004504 у розмірі 14 517,85 грн., з яких 5 860,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,81 грн. заборгованість за річними відсотками, 4 468,85 грн. заборгованість за щомісячними відсотками, 4 187,88 грн. заборгованість за пенею.

За договором №3322255 утворилася заборгованість у розмірі 26 872,25 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 500,00 грн., а також заборгованості за відсотками у розмірі 18 372,25 грн.

З наведених вище підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 41 390,10 грн.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив повністю.

У відповіді на відзив позивач фактично повторив доводи свого позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 вересня 2018 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем був укладений кредитний договір №3004504, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 821,46 грн. на строк 24 дні та зі сплатою відсотків у розмірі 2,5% на місяць.

Крім того, 05 січня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3322255, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 500,00 грн. на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% на день.

За договорами факторингу набув право вимоги за цими договорами.

Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду утворилася заборгованість за договором №3004504 у розмірі 14 517,85 грн., з яких 5 860,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 0,81 грн. заборгованість за річними відсотками, 4 468,85 грн. заборгованість за щомісячними відсотками, 4 187,88 грн. заборгованість за пенею.

За договором №3322255 утворилася заборгованість у розмірі 26 872,25 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 500,00 грн., а також заборгованості за відсотками у розмірі 18 372,25 грн.

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Всупереч вищенаведеному, позивач не надав суду будь-яких доказів виконання кредитором умов кредитного договору, а саме доказів видачі кредиту та позики в безготівковій формі на рахунок клієнта.

Матеріали справи містять лише самі договори, а також документи, що підтверджують перехід права вимоги до позивача, але будь-які докази виконання договорів (банківська виписка, платіжне доручення, довідка про перерахування коштів платіжною системою тощо) в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, судові витрати позивача залишаються за ним.

На підставі наведеного та керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, .

Відповідачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне рішення суду складено та підписано 07 листопада 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Людмила ПРИСЯЖНЮК