МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2025 р. Справа № 370/2575/25

Провадження № 2/370/876/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у приміщенні суду у с-щі Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 14.10.2006 р. між ним та відповідачем укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2013 р. шлюб розірвано. Дитина зареєстрована та проживає за місцем проживання позивача.

Внаслідок проблеми зі здоров`ям дитина позбавлена можливості відвідувати звичайну школу та з 01.09.2014 р. відвідувала спеціальну школу-інтернат № 15 у місті Києві, що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 113, тобто більш як 35 км від місця проживання. Іншого освітнього закладу, призначеного для цієї категорії учнів, поблизу місця проживання немає. Строк закінчення навчання - «31» травня 2025 року.

Внаслідок вказаних обставин та перепризначених життєвих пріоритетів позивач фактично був вимушений покинути роботу, продати квартиру у м. Києві та переїхати із дитиною до передмістя (адреса: Київська обл., Бучанський район, село Колонщина, вулиця Новомар`янівська, 35, що в 35 км від м. Києва). Дитина не могла відвідувати школу самостійно, тим більше враховуючи відстань. Отже позивач вимушений був щодня доставляти сина до школи та забирати після навчання власноруч.

Крім того, внаслідок розладу здоров`я дитина потребує постійного догляду, медичного забезпечення та особливого безглютенового та безказеинового харчування, на якому знаходиться з 2012 року.

Все це потребує витрачання значної кількості часу та особливо матеріальних ресурсів.

Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному його утриманні.

28.02.2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений Договір про участь у вихованні утриманні дитини і про оплату аліментів на дитину.

Поряд з цим, в порушення умов Договору та взятих на себе зобов`язань відповідач з моменту укладення даного правочину до теперішнього часу аліменти на утримання дитини не сплачувала, в наслідок чого утворилася заборгованість по їх сплаті за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р. в сумі 140 156,00 грн.

Згідно розрахунку пені та з урахуванням ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р. складає 140 156,00 грн.

Крім того, позивач вказав, що згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 24.04.2023 р. задоволено позов про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів та пені за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 року.

Тому позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 280 312,00 грн, з яких: 140 156,00 грн - заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р.; 140 156,00 грн пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р.

Ухвалою суду від 27.08.2025 р. позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали від 27.08.2025 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , поштове відправлення № 023 повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання, 09.10.2025 року», що з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Сторони у справі, з 14.10.2006 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2013 р. шлюб розірвано (а.с. 5, 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за місцем проживання позивача (а.с. 15, 16).

Як вказав позивач та що не заперечила відповідач, внаслідок проблеми зі здоров`ям дитина позбавлена можливості відвідувати звичайну школу та з 01.09.2014 р. відвідувала спеціальну школу-інтернат № 15 у місті Києві, що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 113, тобто більш як 35 км від місця проживання. Іншого освітнього закладу, призначеного для цієї категорії учнів, поблизу місця проживання немає. Строк закінчення навчання - «31» травня 2025 року. Внаслідок вказаних обставин та перепризначених життєвих пріоритетів позивач фактично був вимушений покинути роботу, продати квартиру у м. Києві та переїхати із дитиною до передмістя (адреса: Київська обл., Бучанський район, село Колонщина, вулиця Новомар`янівська, 35, що в 35 км від м. Києва). Дитина не могла відвідувати школу самостійно, тим більше враховуючи відстань. Отже позивач вимушений був щодня доставляти сина до школи та забирати після навчання власноруч. Крім того, внаслідок розладу здоров`я дитина потребує постійного догляду, медичного забезпечення та особливого безглютенового та безказеинового харчування, на якому знаходиться з 2012 року. Все це потребує витрачання значної кількості часу та особливо матеріальних ресурсів.

Позивачем подано в копіях наступні документи: медичний висновок, довідку про призначення державної соціальної допомоги, довідку зі школи, характеристику (а.с. 9-12).

Також як вказав позивач, відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами сина, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку Відповідача. Дитина знаходиться на повному його утриманні.

28.02.2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений Договір про участь у вихованні утриманні дитини і про оплату аліментів на дитину та п. 6, п. 7 договору визначено, що розмір аліментів щомісячно становитиме 25 % від суми загального розміру її заробітку (доходу) за відповідний місяць та не може бути меншим мінімального розміру аліментів на одну дитину, встановленого чинним законодавством.

Поряд з цим, в порушення умов Договору та взятих на себе зобов`язань відповідач з моменту укладення даного правочину до теперішнього часу аліменти на утримання дитини не сплачувала, в наслідок чого утворилася заборгованість по їх сплаті за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р. в сумі 140 156,00 грн.

Згідно розрахунку пені та з урахуванням ст. 196 СК України розмір неустойки (пені) за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р. складає 140 156,00 грн (а.с. 13).

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та пені з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р. здійснено відповідно до вимог ст. ст. 195, 196 СУ України на підставі умов нотаріально договору від 28.02.2013 р., із використанням середньої заробітної плати по Київській області за січень 2022 р. (15 152,00 грн).

Крім того, позивач вказав, що згідно рішення Макарівського районного суду Київської області від 24.04.2023 р. задоволено його позов про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати аліментів та пені за період з 01.03.2013 року по 31.01.2022 року (а.с. 18-19).

Вирішуючи даній спір суд, виходить також із наступного.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частинами 1, 2 статті 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно вимог ч. 1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Правила нарахування пені за заборгованість по сплаті аліментів підтверджені Постановою Верховного Суду від 25.04.2018 року (справа № 572/1762/15-ц).

Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця.

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів.

Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах та пені, то суд погоджується із вказаним розрахунком та вважає його таким, що відповідає вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 280 312,00 грн, з яких: 140 156,00 грн - заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р.; 140 156,00 грн пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р.

Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» станом на день подачі позову складає 2 803, 12 грн.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у розмірі 280 312,00 грн, з яких: 140 156,00 грн - заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р.; 140 156,00 грн пеня за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.02.2022 р. по 28.02.2025 р.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2 803, 12 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 10.11.2025 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.В. Білоцька