Справа № 308/7306/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Собослоя Г.Г., Кожух О.А.,

з участю секретаря судових засідань: Мочан М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2025 року у складі Світлик О.М., у справі за заявою Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою Ужгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, 3% річних, та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання,

в с т а н о в и в :

У травні 2025 року Ужгородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, 3% річних, та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою останній просив:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належатимуть ОСОБА_1 у межах суми позовних вимог на загальну суму 1892161,09 грн.;

- накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у межах ціни позову 1892161,09 грн, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.

На обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову прокурора посилається на те, що підставами для пред`явлення позову стало те, що всупереч положенням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» №132-ІХ відповідачем не сплачено кошти пайової участі до місцевого бюджету.

Предметом вказаного позову є вимога прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів пайової участі, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання, у розмірі 1892161,09 грн., у зв`язку з будівництвом об`єкта: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення» за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зауважував позивач, необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, що з урахуванням предмета спору невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2025 року у задоволенні заяви Ужгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Ужгородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленої заяви, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у задоволенні заяви.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні прокурор Роман М.С. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Глеба П.О. у судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Звертає увагу, що накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_1 , як в національній валюті так і в іноземній валюті у всіх банках та фінансово-кредитних установах, позбавить її можливості здійснювати будь яку діяльність та забезпечувати свою життєдіяльність.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора Романа М.С. та представника ОСОБА_1 адвоката Глеби П.О., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1, п.1 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ( ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що Ужгородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення із замовника будівництва безпідставно збережених коштів пайової участі, 3% річних, та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язання.

У даному позові позивач зазначає, що замовником будівництва ОСОБА_1 безпідставно не сплачені грошові кошти у якості пайової участі у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури на користь Ужгородської міської ради у зв`язку з будівництвом об`єкта: «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями комерційного призначення» за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти пайової участі у розмірі 1 151 799,13 грн., 3% річних у розмірі 114 495,47 грн., та інфляційних втрат у за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 624 866,49 грн., всього - 1 892 161,09 грн.

Таким чином з поданих позивачем матеріалів вбачається, що між позивачем та відповідачем наявний спір щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів пайової участі, відповідач протягом тривалого часу з моменту прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію (28.12.2021) не виконує своє зобов`язання та не вживає жодних заходів щодо сплати вище вказаних коштів, і у позивача, з врахуванням вищенаведених обставин, наявні достатні обґрунтовані підстави та об`єктивні побоювання, що відповідач може відчужити належне йому майно і уникнути виконання свого зобов`язання та цивільно-правової відповідальності.

Згідно інформаційної довідки номер: 450013710, сформованої 30.10.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 на праві власності зареєстроване нежитлове приміщення комерційного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовував її тим, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача, а застосування виду забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно відповідача у межах суми позовних вимог на загальну суму 1 892 161, 09 грн., спроможне забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_1 , як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову та належатимуть ОСОБА_1 перешкоджатиме відповідачу здійснювати її законні права та інтереси, є не співмірним із заявленими вимогами та може спричинити більш негативні наслідки ніж ті, які можуть настати від невжиття цього заходу, а також не відповідає праву та законному інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду.

З врахуванням наведеного достатнім і співмірним заходом забезпечення заявленого позову у даному випадку є накладення арешту на нерухоме майно відповідача у межах суми позовних вимог на загальну суму 1 892 161, 09 грн., що забезпечить ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, дійшов неправильного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Відповідно до приписів п.4 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення поданої заяви з вищенаведених підстав.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 червня 2025 року скасувати.

Заяву Ужгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у межах суми позовних вимог на загальну суму 1 892 161 (один мільйон вісімсот дев`яносто дві тисячі сто шістдесят одну) гривень 09 копійок. У решті заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: