Справа № 545/2786/25
Провадження № 2/545/1778/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Стрюк Л.І.,

з участю секретаря: Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовується тим, що на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., стягнуто борг з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №CCNG630580254 від 21.02.2017, який укладений між АТ «Альфа-Банк»(правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість, що виникла за даним договором за період з 18.05.2021 по 20.07.2021 в розмірі 27789.50 грн, з яких 3% відсотків річних в розмірів в сумі 2894,Ж92 грн, інфляційні збитки в сумі 24394,58 грн.

Зазначив, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заборгованість за кредитним договором не є безспірною, кредитний договір між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» було укладено в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, крім того будь-яких письмових вимог про сплату боргу позивач не отримував.

Також зазначав, що виконавчий напис не містить доказів того, що він вчинений на підставі оригіналу документа. Вважає, що відсутність в матеріалах виконавчого провадження основного документу, який би підтвердив існування заборгованості, а саме кредитного договору, унеможливлює встановити наявність самих договірних відносин між сторонами так і їх зміст.

Просив визнати вищезазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував та посилаючись на правильність та обґрунтованість дій нотаріуса при винесенні виконавчого напису просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, а також відмовити у стягненні судових витрат у зв`язку з їх не співмірністю та не доведенням розміру понесених витрат при розгляді справи.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши письмові пояснення, у яких заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності, розгляд справи просила проводити без її участі.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. стягнуто борг з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №CCNG630580254 від 21.02.2017, який укладений між АТ «Альфа-Банк»(правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») заборгованість, що виникла за даним договором за період з 18.05.2021 по 2.07.2021 в розмірі 27789.50 грн, з яких 3% відсотків річних в розмірів в сумі 2894,92 грн, інфляційні збитки в сумі 24394,58 грн (а.с.25).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2021, виданою приватним віконцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л., відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №8159 виданого 22.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. (зворот а.с. 25-зворот а.с. 26).

Ухвалою Полтавського районного суду від 26.01.2024 замінено стягувача у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №8159 вчиненого 22.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - із Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».Згідно з постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 21.03.2024 замінено стягувача у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №8159 вчиненого 22.09.2021 про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - із Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (а.с. 27-зворот а.с. 27).

Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п. п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно п. 3.1. глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із відомостями, що зазначені у виконавчому написі, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором від 21.02.2017 за період з 18.05.2021 по 20.07.2021, що складає 27789,50 грн, та виникла за даним договором за період з 18.05.2021 по 2.07.2021 в розмірі 27789.50 грн, з яких 3% відсотків річних в розмірів в сумі 2894,92 грн та інфляційні збитки в сумі 24394,58 грн.

Доказів того, що ОСОБА_1 отримував будь-які вимоги про усунення порушень за кредитним договором, суду не надано.

Вищевикладене свідчить про те, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з п. 5.1 та п. 5.2 п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Як вбачається з матеріалів справи приватним нотаріусом було вчинено оскаржуваний виконавчий напис про стягнення з боржника 3% річних та інфляційні витрати у визначеному розмірі, проте судом при розгляді справи не встановлено ані оригіналу кредитного договору, а ні підтвердження наявної заборгованості, яку стягнуто з боржника, і на яку відповідно нараховано було 3% річних та інфляційні втрати.

Також, відповідачем не надано доказів того, що кредитний договір №CCNG630580254 від 21.02.2017, який укладений між АТ «Альфа-Банк»(правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та позивачем нотаріально посвідчений, та забезпечений іпотекою, тобто з фактичним порушенням переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно вищевказаних вимог Закону виконавчий напис нотаріуса вчиняється на оригіналах документів (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлюють заборгованість, але оспорюваний виконавчий напис вчинено на окрему бланку нотаріальних дій.

У правовій позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 5 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу, надано:

-Договір про надання правничої допомоги від 03 червня 2025 року, укладеного між громадянином України ОСОБА_1 та адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною;

-Акт приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору №1278 про надання правничої допомоги від 03.06.2025 від 25.06.2025;

-Квитанція про оплату послуг в сумі 3000 грн;

-Детальний опис робіт (наданих послуг) в порядку ч. 3 ст. 137 ЦПК України із зазначенням, що станом на 25.06.2025 надано правничої допомоги на 9000 грн.

Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву було заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з огляду на їх розумність та співмірність.

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

З урахуванням фактичного обсягу наданих адвокатом Цокало Т.М. юридичних послуг, співмірності суми витрат зі складністю справи та відповідністю суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також клопотання відповідача щодо зменшення судових витрат з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог, беручи до уваги категорію справи, типовість її та складність, усталену судову практику, суд вважає за доцільне зменшити заявлені відповідачем вимоги стосовно стягнення витрат за правничу допомогу з 9000 грн до 2 000 грн.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 263, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8159, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною в якому звернуто стягнення з громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), який є боржником за договором №CCNG-630580254 від 21.02.2017, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (код за , місцезнаходження: вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5Б, місто Київ, Україна, поштовий індекс: 04053), який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП №67719005.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (, адреса місця знаходження: Харківське шосе, 201/203, офіс 602, м. Київ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 968,96 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн, що разом становить 2968,96 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Л. І. Стрюк