КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

Справа 133/3535/25

05.11.2025 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, Дем`янова Ж.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , заінтересовані особи: Махнівська сільська рада, орган опіки та піклування Служба у справах дітей Махнівської сільської ради про усунення перешкод в користуванні власністю,-

встановив:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 21.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху (з підстав неповної сплати судового збору) та надано позивачу строк, що не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позову.

На адресу суду 30.10.2025 надійшла заява представника позивача, адвоката Пилипчука В.О., в якій останній просив суд звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору з підстав скрутного майнового стану позивача та вважати, що недоліки усунуто.

В обґрунтування заяви долучив довідку з ДРФО за 2024 рік від 30.10.2024, згідно з якою сума нарахованого доходу ОСОБА_1 за 2024 рік складає 34 212,78, тобто розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача.

Розглянувши зазначену вище заяву суд дійшов наступних висновків.

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову.

Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Згідно із частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. враховуючи майновий стан сторони, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Разом із тим, Верховний Суд зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану (постанова ВС у справі № 697/2951/19 від 02.02.2022).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Представник позивача, адвокат Пилипчук В.О. долучив довідку з ДРФО за 2024 рік від 30.10.2024, згідно якої сума нарахованого доходу ОСОБА_1 за 2024 рік складає 34 212,78.

Водночас на запит суду до ДРФО щодо доходів ОСОБА_1 за 2025 рік отримано відповідь № 1973244 від 04.11.2025, згідно з якою нарахований дохід позивача за перший та другий квартал 2025 року складає 61 534,4, тобто 10 255, 7 грн на місяць.

Зазначене вище свідчить про недобросовісну поведінку позивача та свідоме введення суду в оману щодо скрутного майнового стану з метою ухилення від сплати судового збору у визначеному законом розмірі, адже позивач не просив здійснити його розстрочення, а клопотав про звільнення та надав довідку за 2024 рік, хоча його доходи у 2025 році є значно вищими.

Необхідність сплати судових витрат не може визнаватися обмеженням права доступу до суду, оскільки, за змістом положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Так, згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Виходячи з вищезазначеного, дослідивши докази майнового стану позивача, врахувавши його недобросовісну поведінку суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки недоліки позову, що зазначені в ухвалі суду, не були усунуті у визначений судом строк, позовну заяву, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 353, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , заінтересовані особи: Махнівська сільська рада, орган опіки та піклування Служба у справах дітей Махнівської сільської ради про усунення перешкод в користуванні власністю вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА