Провадження № 22-ц/811/2313/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Львів

Справа № 465/10179/24

Провадження № 22-ц/811/2313/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 6 травня2025 року у складі судді Кузя В.Я., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

19 грудня 2024 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували в шлюбі з 18 липня 2006 року, який розірвано рішенням суду від 3 квітня 2024 року. Зазначає, що вони (сторони) є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17 серпня 2023 року Франківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на доньку до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 досягла повноліття, але продовжує навчання у Національному університеті «Львівська політехніка» та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги від батька. Просить стягнути з відповідача аліменти на доньку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з моменту звернення до суду з даною позовною заявою і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років. Просить позов задовольнити.

Рішенням Франківськогого районного суду міста Львова від 6 травня 2025 року позов задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 19 грудня 2024 року і до досягнення дочкою 23 річного віку; завершення навчання чи відрахування із навчального закладу, в залежності, що настане швидше. Рішення суду допущено до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Проведено розподіл судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує його законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що 11 травня 2022 року в присутності дочки він передав позивачу кошти в розмірі 4 000 доларів США, 1 000 Євро та 800 грн. для оплати навчання доньки у вищому навчальному закладі та її утримання. Цю обставину позивач приховала від суду. Зазначає, що аліменти на утримання доньки до 18 років він (відповідач) сплачував своєчасно, заборгованості по аліментах не має. Однак, станом на сьогодні у нього ( ОСОБА_2 ) не має можливості сплачувати аліменти на дочку, яка навчається у вищому навчальному закладі, оскільки усі свої збережені кошти саме для цього і передав дружині в грудні 2022 року. Посилається на те, що він досяг 61- річного (пенсійного) віку, але пенсії не отримує через недостатність стажу, має періодичні доходи, є фізичною особою - підприємцем. У зв?язку із військовим станом доходи у нього мінімальні та нестабільні. Визначений судом розмір аліментів призведе до створення боргу, який він не зможе сплатити. Вважає вимогу позивача про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, необгрунтованою, безпідставною. Вирішення справи без його участі призвело до неправильного вирішення справи по суті. Посилається на ст. ст. 182, 198 , 200 СК України. Зазначає, що орієнтовані судові витрати, які ним ( ОСОБА_2 ) понесені за час розгляду справи становлять 10 000 грн.

28 серпня 2025 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому представник посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на її доводи. ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заперечили проти доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_5 пояснила, що вона продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, яку їй має можливість надавати відповідач. Також пояснила, що кошти, які передав для неї відповідач, є подарунком її діда та баби.

З аслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 липня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чорноморського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 70.

Вони (сторони) є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 3 квітня 2024 року у справі №465/10418/23 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно довідки Інституту комп`ютерних наук та інформаційних технологій Національного університету «Львівська політехнік» №1657 від 7 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_5 є студентокою 1 курсу денного відділення освітньо - кваліфікаційного рівня «бакалавр».

Відповідно до договору №864-3к від 9 серпня 2024 року про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, укладеного між позивачем та НУ «Львівська політехніка», загальна вартість платної освітньої послуги становить 159 600 грн.

Позивачем надано суду платіжні документи, які свідчать про те, що нею здійснюються відповідні витрати на навчання дочки у вищому навчальному закладі.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на доньку, яка продовжує навчання, суд виходив з того, що дочка сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі працювати та отримувати доходи та потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Судом встановлено, дочка сторін досягла віку, який перевищує 18 років і є меншим від 23 років, продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги.

Суд прийшов до висновку про задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дочку сторін у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 19 грудня 2024 року і до досягнення дочкою 23 річного віку; завершення навчання чи відрахування із навчального закладу, в залежності, що настане швидше.

Колегія суддів не погоджуєтьчся з такими висновками суду першої інстанції в повній мірі з урахуванням наступного.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Упостанові Верховного Суду від 6 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов'язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У справі, яка переглядається, судом установлено, що ОСОБА_5 , яка є дочкою сторін, є повнолітньою, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, не є заміжньою. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_5 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв'язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Докази про наявність у позивача на утриманні інших осіб відсутні.

Відповідач є приватним підприємцем. Разом з тим він є особою пенсійного віку. Докази про його доходи не надані.

Позивач( ОСОБА_4 ) є матір`ю ОСОБА_5 та також несе обов`язок щодо утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і не досягла 23 - річного віку.

Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції, установивши, що дочка відповідача - ОСОБА_5 продовжує навчатися та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов'язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, до досягнення нею 23-річного віку в розмірі 1 550 грн. Позивач (мати ОСОБА_5 ) є працездатною.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Належить врахувати, що у 2025 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн.

ОСОБА_2 посилається на те, що 11 травня 2022 року в присутності доньки передав позивачу кошти в розмірі 4 000 доларів США, 1 000 Євро та 800 грн. на навчання доньки.

Цю обставину не заперечує позивач та ОСОБА_5 , які стверджують, що зазначені кошти є подарунком батьків відповідача онуці ( ОСОБА_5 ). Відтак, належить зробити висновок, що у розпорядженні ОСОБА_5 є наявні кошти для забезпечення її утримання та навчання.

З урахуванням однакового обов'язку обох батьків утримувати свою повнолітню доньку, яка потребує допомоги у зв`язку з навчанням, потреби ОСОБА_5 такої допомоги на весь період навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років або припинення навчання, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача 1 550 грн. на навчання доньки, що не буде становити для ОСОБА_2 надмірного тягаря та буде співмірним з урахуванням мети аліментного зобов'язання.

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду Львівської області від 6 травня 2025 року скасувати та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 550 (однієї тисячі п`ятсот п`ятидесяти) грн., починаючи з 19 грудня 2024 року і до досягнення ОСОБА_5 23- річного віку або завершення навчання (залежно яка обставина наступить скоріше).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2025 року.

Головуючий-______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк