УХВАЛА

04 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 521/11949/24

провадження № 61-9095ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 18 червня 2025 року,

постановив ухвалу про наступне:

1. 16 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 26 листопада 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду

від 18 червня 2025 року у цивільній справі № 521/11949/24.

2. Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2025 року у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Касаційну скаргу залишено без руху. Запропоновано позивачу в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом сплати судового збору за подання касаційної скарги або надання документів, що підтверджують підстави для зменшення розміру цього збору відповідно до закону.

3. Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Продовжено позивачу строк на усунення недоліків його касаційної скарги. Запропоновано позивачу в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом подання до Верховного Суду документа що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги або документів, що підтверджують підстави для зменшення розміру цього збору відповідно до закону.

4. Ухвалою судді Верховного Суду Пархоменка П. І. від 28 жовтня 2025 року визнано необґрунтованою заяву позивача про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. Вказану заяву передано для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.

5. Ухвалою судді Верховного Суду Білоконь О. В. від 30 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. від участі у розгляді справи № 521/11949/24.

6. 03 листопада 2025 року на електронну поштову адресу Верховного Суду надійшли заяви позивача про відвід судді Верховного суду Пархоменка П. І.

7. Оскільки заяви про відвід подані однією особою та їх зміст є ідентичним, Верховний Суд розглядає їх як одну заяву.

8. Заява про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. мотивована тим, що незалежно від того, чи відкрито провадження за касаційною скаргою чи ні у справі № 521/11949/24, заявлений позивачем відвід мав бути розглянутим не суддею Пархоменком П. І. одноособово, а колегією суддів у цій справі у складі Пархоменка П. І., Гудими, Д. А., Краснощокова Є. В. Такі дії судді доповідача, на думку позивача, породжують сумнів у неупередженості судді Пархоменка П. І. у цій справі.

9. Верховний Суд вважає, що підстав для відводу судді немає, а заява про його відвід є необґрунтованою.

10. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

(1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

(2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

(3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

(4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

(5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (частина перша статті 36 ЦПК).

11. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (частина друга статті 36 ЦПК).

12. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК).

13. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Згідно частини другої статті 40 ЦПК питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

14. Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

15. Аналіз заяви про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. свідчить, що доводи позивача обґрунтовані виключно припущеннями та власним тлумаченням норм ЦПК. Порядок вирішення заявленого відводу передбачений статтею 40 ЦПК, у якій обов`язку розглядати заяву про відвід судді виключно колегією суддів не передбачено, на відміну від вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження чи відмову у його відкритті (див. частину першу статті 394 ЦПК).

16. Посилання позивача на незаконність ухвали Верховного Суду

від 28 жовтня 2025 року про визнання заяви про відвід судді Пархоменка П. І. необґрунтованою свідчить про незгоду заявника з ухваленим суддею процесуальним рішенням у справі.

17. Незгода заявника з ухваленим суддею процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу судді, що прямо передбачено положеннями частини четвертої статті 36 ЦПК (див. пункт 12).

18. Заява про відвід судді Пархоменка П. І. не свідчить про наявність підстав для його відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, зокрема того, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи чи про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності указаного судді.

19. З метою уникнення необ`єктивності при вирішенні питання про відвід судді, ЦПК закріпив процедуру вирішення цього питання іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу (див. пункт 13). Тому суддею Пархоменком П. І. ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2028 року визнано необґрунтованою заяву позивача про відвід та передано вказану заяву для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.

20. З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. є необґрунтованою. Тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК питання про відвід судді слід передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.

Керуючись статтями 33, 36, 37, 40, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І.

2. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Пархоменка П. І. передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко