Номер провадження 2/754/7140/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Гуцул Д.Г.

представника позивача Сабітова С.В.

представника відповідача Гончарука І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування, ціна позову 76 215,91 грн,

Стислий виклад позицій сторін

26 червня 2025 року Позивач засобами поштового зв`язку звернувся до суду із позовом. Просить стягнути з Відповідача відшкодування у розмірі 74927,77 грн, інфляційні витрати у розмірі 974,06 грн, три відсотки річних у розмірі 314,08 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 29.01.2025 о 07:00 в м. Києві по проспекту Червоної Калини, 31 сталася ДТП з вини Відповідача, який керував транспортним засобом "Geely", д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідач на момент ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

10.03.2025 Позивач відшкодував потерпілій особі шкоду у розмірі 74 927,77 грн. Позивач має право подати позов до Відповідача, оскільки останній на момент ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

15 серпня 2025 року Позивач подав до Суду відзив на позовну, в якому просить відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки:

- Позивач не надав належних і допустимих доказів, що дають право Позивачу на зворотну вимогу. Зокрема, не доведено, що Відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не мав права керування транспортним засобом або що ДТП була вчинена умисно;

- Позивач не довів належними та допустимими доказами розмір заявленої шкоди, зокрема, що всі роботи та деталі були необхідними для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу після ДТП, оскільки транспортний засіб раніше вже потрапляв у ДТП, у зв`язку з чим частина заявлених ремонтних робіт могла бути спрямована на усунення попередніх, не пов`язаних із цією подією, пошкоджень. Крім того, вартість запчастин, на які посилається Позивач, є завищеною, що підтверджується даними з офіційних джерел постачальників автозапчастин.

- Відповідач не отримував претензію, що є порушенням принципу змагальності та права на захист. Нарахування 3% річних та інфляційних вират є неможливим.

Рух справи, заяви, клопотання учасників справи

18 липня 2025 року Суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначив на 11 вересня 2025 року о 11-00 год.

11 вересня 2025 року Суд оголочив перерву в судовому засіданні, за клопотання представника Відповідача витребував у Національної поліції України відомості щодо участі траснпортного засобу Chevrolet Aveo у ДТП у 2015, 2018, 2019 роках та відклав судове засідання на 22 жовтня 2025 року о 12:00 год.

22 жовтня 2025 року представник Відповідача заявив клопотання про виклик свідків, а саме: ОСОБА_2 (потерпіла), ОСОБА_3 (оцінювач), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідно до частини третьої статті 91 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Позивач подав відзив на позовну заяву 15 серпня 2025 року, мав право заявити клопотання про виклик потерпілої та оцінювача як свідків до початку першого судового засідання. Клопотання було про виклик як свідків ОСОБА_2 (потерпілої), ОСОБА_3 (оцінювача) подано з пропуском строку, клопотання про поновдення цього строку з наведенням поважності причини не заявлено.

Згідно з частиною першої статті 90 ЦПК, частиною другою статті 91 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити.

Предметом доказування у даній справі за позовом про стягнення відшкодування в порядку суброгації є обставини щодо: факту настання спірної ДТП, вини Відповідача у її вчиненні, факту та розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування.

Заяву про виклик свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (учасників інших ДТП за участю пошкодженого автомобіля) суд залишив без задоволення, оскільки у заяві не вказано, обставини, які можуть підтвердити свідки. Показання цих осіб стосуються обставин, які не входять до предмета доказування у справі, оскільки стосуються подій, не пов`язаних із ДТП, що сталася 29.01.2025 року.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року у справі № 754/2350/25 Відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 03.03.2025.

У цій постанові встановлені обставини, що мають преюдиційне значення: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Geely", д.н.з. НОМЕР_1 , 29.01.2025 о 07:00 в м. Києві по проспекту Червоної Калини, 31, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який стояв попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за статтею124 КУпАП.

07.05.2024 між Страховою компанією "Експрес Страхування" та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 208.24.01498. Предметом цього договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом "Chevrolet Aveo" д.н.з. НОМЕР_2 .

29.01.2025 ОСОБА_2 звернулася до Позивача про подію з ознаками страхового випадку. У цій заяві вона просила виплатити страхове відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ФІЛІЯ "УКРАВТО НА СТОЛИЧНОМУ" ТОВ "УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ".

Страховик визнав подію страховим випадком та визначив суму відшкодування урозмірі 74927,77 грн (з урахуванням 0,00 грн франшизи), про що склав страховий акт № 3.25.00440-1 від 10.03.2025. Ця сума включала вартість робіт (62988,84 грн) та вартість необхідних запасних частин і матеріалів (11938.93 грн), разом з ПДВ.

Розмір виплати був визначений, виходячи з вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, яка була розрахована на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 29.01.2025, яким зафіксовано всі пошкодження та калькуляції/розрахунку вартості ремонту на підставі рахунку-фактури № 000002698 від 25.02.2025, виданого Філією "УКРАВТО КИЇВ " ТОВ "Українська Автомобільна Корпорація" (СТО, яка здійснювала ремонт) на ім`я Страхувальника ( ОСОБА_2 ), де кінцевим платником зазначено ТДВ "Експрес Страхування".

10.03.2025 ТДВ "Експрес Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля "Chevrolet" - Страхувальнику за Договором добровільного страхування (КАСКО), перерахувавши кошти у розмірі 74927,77 грн на рахунок Філії "УКРАВТО КИЇВ" ТОВ "Українська Автомобільна Корпорація"

Відповідно до платіжної інструкції кредитованого переказу коштів №68822072 від 10.03.2025 Позивач сплатив Філії "Укравто на Столичному" ТОВ "Українська Автомобільна Корпорація" кошти у розмірі 74 927,77 грн, призначення платежу - "Стр. Відш.№208.24.01498 від 07.05.24р. ОСОБА_2 , без ПДВ. Зг. від 25.02.25 у т.ч. ПДВ - 12487,96 грн".

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Geely" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 на момент вчинення ДТП не була застрахована (доказ - відомості з центральної бази даних МТСБУ).

02.05.2025 Позивач направив Відповідачу претензію №5710/07/С-3.25.00440 від 29.04.2025 на адресу: АДРЕСА_1 . Ця претензія не була вручена Відповідачу, поштове відправлення повернуто Позивачу за закінченням терміну зберігання (докази - претензія №С-3.25.00440 від 29.04.2025, поштове відправлення № 060114131).

ОЦІНКА СУДУ

До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняються, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну "перехід " означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика (висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18)).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом цієї норми, за загальним правилом: по-перше, шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі; по-друге, це робить особа, яка безпосередньо її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 1188 ЦК України).

Водночас із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (стаття 1194 ЦК України).

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" від 18 листопада 2021 року № 1909-IX, що введений в дію з 01.01.2024, страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

У цій справі, що розглядається, сума страхового відшкодування за договором майнового страхування (розмір завданої шкоди) становить 74927,77 грн, яку виплатив Позивач потерпілій особі. Відповідач визнаний винним у ДТП, що встановлено постановою суду. Відповідач не застрахував свою відповідальність, тому має відшкодувати реальні збитки повністю.

Заперечення Відповідача щодо відсутності обставин керування у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або без права керування транспортним засобом, неумисності ДТП, Суд відхиляє, оскільки ці обставини не мають значення для вирішення спору про відшкодування збитків, завданих внаслідок збитків.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Реальними збитками, які підлягають відшкодуванню потерпілому, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу (див. висновок Верховного Суду щодо застосування статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України у постановах від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16, від 08 вересня 2025 року у справі № 161/3803/24). І якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації (постанова Верховного Суду від 08 вересня 2025 року у справі № 161/3803/24).

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

У даному випадку розмір завданих збитків становить 74 927,77 грн, з яких 62 439,81 грн - це безпосередньо вартість ремонтних робіт (без ПДВ), а 12 487,96 грн - ПДВ. Ці обставини підтверджуються рахунком-фактурою та розрахунок вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що виконаний 15.05.2025.

Відповідач не спростував достовірність поданих Позивачем доказів, що підтверджують розмір шкоди, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. Інших доказів щодо вартості матеріального збитку Відповідач не надав.

Відповідач, стверджуючи, що розмір заявленої Позивачем шкоди є завищеним, оскільки частина проведених ремонтних робіт могла бути спрямована на усунення попередніх пошкоджень, отриманих транспортним засобом у результаті інших ДТП, не заявив клопотання про призначення судової експертизи з метою перевірки цих обставин Суд роз`яснив Відповідачу право заявити клопотання про проведення судової експертизи, однак Відповідач відмовився заявити це клопотання.

Позивач на спростування доводів Відповідача надав Суду акти виконаних робіт № від 23.02.2018, № від 31.05.2018, № від 31.07.2018, № від 10.12.2018, № від 08.02.2019, № від 12.12.2019, з яких встановлено обставини виконання ремонтних робіт

Отже наявні підстави для стягнення збитків в сумі 74 927,77 грн в порядку суброгації з ОСОБА_1 на користь Позивача, оскільки страховик здійснив виплату (відшкодування) в межах фактичних витрат., ОСОБА_1 є особою, відповідальною за завдані збитки, право вимоги перейшло до Страховика згідно зі ст. 993 ЦК України.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір, делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункти 17, 18, 26, 28; № у ЄДРСР 73469624), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункти 21, 22, 25, 42, 45; № у ЄДРСР 74838873), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (№ у ЄДРСР 82997465)).

Відповідно до частини третьої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем було направлено Відповідачу претензію щодо сплати суми відшкодування, яка не була вручена та повернулася Позивачеві з причини "закінчення встановленого терміну зберігання", що підтверджується даними оператора поштового зв`язку щодо відстеження поштового відправлення 00. Днем проставлення вказаної відмітки є 20.05.2025. Тому, саме з цієї дати Відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про пред`явлення вимоги.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Наведений висновок щодо застосування статті 530 ЦК України є усталеним у судовій практиці (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2024 року у справі № 927/1593/23). Тому відхиляються аргументи Відповідача щодо неотримання претензії.

Сьомий день строку (останній день для виконання): 20.05.2025 + 7 днів = 27.05.2025, тому право на нарахування, що випливає з прострочення виконання грошового зобов`язання, виникає з 28 травня 2025 року.

Суд встановив, що Позивач неправильно визначив дату початку прострочення (замість 28.05.2025 було помилково вказано 07.05.2025). Здійснивши перерахунок за період прострочення з 28 травня 2025 року по 26 червня 2025 року (29 днів), суд визначив остаточні суми до стягнення інфляційні втрати - 599,42 грн (74927.77 * 1.00800000 -74927.7) та 3 % річних - 178,59 грн (74927.77*3/100/365*29).

Розподіл судових витрат

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову також покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша, пункт 3 перший частини другої статті 141 ЦПК України).

Суд задовольнив позов частково, тому Відповідач повинен відшкодувати Позивачу судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 3 007,82 грн (75705.78 грн/76215,91*3028).

Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" відшкодування збитків у розмірі 74 927,77 грн, інфляційні витрати у розмірі 599,42 грн, три відсотки річних у розмірі 178,59 грн, судовий збір у розмірі 3 007,82 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення підписано 07.11.2025

Суддя Інна КОВАЛЕНКО