УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в прийнятті додаткового рішення

Справа № 684/477/25

Провадження № 2-др/684/13/25

05 листопада 2025 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участі секретаря судового засідання Кушнір Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Стара Синява Хмельницького району Хмельницької області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

24.10.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь 6000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Заява зареєстрована в суді 27.10.2025.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповдно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступних висновків.

Заочним рішенням Старосинявського районного суду Хмельницької області від 21.10.2025 у справі № 684/477/25 позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 12110 гривень та 2422 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

24.10.2025 представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на свою користь 6000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з позовної заяви представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає суму судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000 гривень.

В прохальній частині позову просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

У позовній заяві відсутні вимоги про стягнення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

До позову не додано жодного доказу на підтвердження надання позивачу професійної правничої допомоги.

«Потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду» (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції позивач подав до суду копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги №01/25-СЦ від 01.04.2025, укладеного між адвокатським об`єднанням «ЛЕКС ВЕРІТАС» та ТОВ «Споживчий центр»; звіт про виконану роботу від 22.10.2025; платіжна інструкція №СЦ00048824 від 23.10.2025, згідно якої ТОВ «Споживчий центр» сплатило адвокатському об`єднанню «ЛЕКС ВЕРІТАС» 6000 гривень за надання правничої допомоги за позовом до ОСОБА_1 .

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 246 ЦПК України щодо поважності причин не подання доказів, заява позивача про ухвалення додаткового рішення не містить поважності причин не подання таких доказів, зокрема договору від 01.04.2025, суду до закінчення судових дебатів у справі.

Окрім цього, послуги №3 та №4 у звіті від 22.10.2025 не є юридичними послугами.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з наступних підстав:

1) у позовній заяві позивача відсутні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача його судових витрат на професійну правничу допомогу. Незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18);

2) зміст заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання позивачем доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі (позиція Верховного Суду у справі №285/5547/21).

Керуючись статтями 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» у прийнятті додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №684/477/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Роман ВОЛОШИН