КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/9869/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Слободянюк А.В.,-

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення аліментів, встановлених судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року у справі № 752/26752/23 про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500, 00 Євро щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після видачі судового наказу відповідач вживає заходи для приховування дійсного розміру отриманих ним доходів, що призводить до штучного зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 рокупозовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

На адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із участю адвоката у іншому судовому засіданні у Голосіївському районному суду міста Києва.

Враховуючи необґрунтованість поданого клопотання, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із відсутності достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження обставин, які б давали підстави для зміни способу стягнення аліментів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що сторони у перебували зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2019 року по 30 липня 2024 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року у справі № 752/26752/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на отримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що відповідач вживає заходи для отримання офіційних доходів у мінімальному розмірі, що призводить до штучного зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Відтак, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Враховуючи відсутність заборони зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, ОСОБА_1 посилалась на те, що після видачі судового наказу відповідач вживає заходи для приховування дійсного розміру отриманих ним доходів, що призводить до штучного зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

Вимога ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів не обгрунтовано виникненням необхідності у збільшенні їх розміру чи наявністю відповідних підстав, передбачених положеннями ст. ст. 182-184, 192 СК України.

Так, судовим наказом Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року у справі № 752/26752/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на отримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачем не доведено, що після видачі судового наказу про стягнення аліментів 28 грудня 2023 року відбулось погіршення її матеріального стану чи стану здоров`я та/або покращення матеріального стану відповідача.

Розв`язуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано вважав недоведеним існування обставин, які би давали підстави для зміни способу стягнення з відповідача з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову сумі у розмірі 500, 00 Євро щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Після видачі судового наказу обставин, визначених положеннями ч. 1 ст. 192 СК України, судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач вживає заходи для отримання офіційних доходів у мінімальному розмірі, що призводить до штучного зменшення розміру аліментів, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначене не є підставою для задоволення позовних вимог в розумінні ст. 192 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції належним чином не встановлено об`єктивні обставини, колегія суддів оцінює критично, оскільки позивачем до матеріалів справи не долучено жодних належних та допустимих доказів на підтвердження існування підстав для зміни способу стягнення аліментів з відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 липня 2025 рокуухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 03 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко