КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою законного представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання недійсними договорів та свідоцтв про право на спадщину, скасування записів про державну реєстрацію, витребування безпідставно набутого майна та стягнення коштів в рахунок відшкодування вартості майна за недійсними правочинами,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, про визнання недійсними договорів та свідоцтв про право на спадщину, скасування записів про державну реєстрацію, витребування безпідставно набутого майна та стягнення коштів в рахунок відшкодування вартості майна за недійсними правочинами.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 червня 2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 18 червня 2025 року прийнято заяву позивача про зміну підстав позову та залучено до участі у справі третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

18 червня 2025 року ОСОБА_3 , діючи як законний представник третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подала до суду самостійну позовну заяву до ОСОБА_4 про визнання права користування садовим будинком, визнання правочинів недійсними та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (в порядку ст. 52 ЦПК України).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року у прийнятті позовної заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_3 , яка діє як законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при поданні позову від імені третіх осіб в порядку ст. 52 ЦПК України заявниками було дотримано вимоги ЦПК України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.

Скаржник звертає увагу на те, що позов третіх осіб стосується фактично захисту права користування судовим будинком дітьми сторін у справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що є предметом спору.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

За правилом п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви заявникові (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3 , яка діє як законний представник третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги третіх осіб не є самостійними вимогами на предмет спору в розумінні ст. 52 ЦПК України.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Треті особи - це суб`єкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у розпочату провадженням справу для захисту особистих суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів.

В залежності від прояву матеріально-правової заінтересованості треті особи бувають двох видів:

треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору (відповідно до ст. 52 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України));

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору (відповідно до ст. 53 ЦПК України).

Відповідно до ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

За ст. 195 ЦПК України положення ст. ст. 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (ч. 2 ст. 193 ЦПК України).

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч. 3 ст. 193 ЦПК України).

Передбачене нормами ЦПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

У постанові від 13 березня 2019 року у справі № 916/3245/17 (провадження № 12-13гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у процесі розгляду судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, відповідно до положень ст. 52 ЦПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

У свою чергу, самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто третя особа із самостійними вимогами заперечує/частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 910/12744/22.

Заявляючи самостійні вимоги щодо предмета спору, такі треті особи тим самим заявляють про наявність у них самостійних прав, відмінних і незалежних від прав сторін. Тому вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не призводить до процесуальної співучасті. Така третя особа займає самостійне процесуальне становище поряд із позивачем і відповідачем, а її інтереси та інтереси первісних сторін протилежні й виключають один одного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16 липня 2015 року, серія та номер: 2695, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М.;

- скасувати запис № 10444548 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на 430/1000 садового будинку загальною площею 788,7 кв.м., житловою площею: 248.3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16 липня 2015 року, серія та номер: 2696, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо земельної ділянки кадастровий номер :66:661:0005, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М.;

- скасувати запис № 10444553 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на 430/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер :66:661:0005, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 747, видане 17.06.2021 р. приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. на ім`я ОСОБА_4 ;

- скасувати запис № 42567764 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на 373/1000 часток садового будинку загальною площею 788,7 кв.м., житловою площею: 248.3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 748, видане 17.06.2021 р. приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. на ім`я ОСОБА_4 ,

- скасувати запис №42567961 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на 373/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер :66:661:0005, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 як безпідставно набуте майно: 373/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер :66:661:0005, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; 373/1000 часток садового будинку загальною площею 788,7 кв.м., житловою площею: 248.3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість 82/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер :66:661:0005, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та 82/1000 часток садового будинку загальною площею 788,7 кв.м., житловою площею: 248.3 кв.м., розташованого за згаданою адресою, у розмірі 1 200 000 (один мільйон двісті тисяч) грн 00 коп., в рахунок відшкодування вартості майна за недійсними правочинами, як безпідставно набуте майно.

Згідно заявлених позовних вимог у позовній заяві третіх осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про визнання права користування садовим будинком, визнання правочинів недійсними та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачі просили:

- визнати право користування садовим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна; 0 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16 липня 2015 року, серія та номер: 2695, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М.;

- скасувати запис № 10444548 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на 430/1000 садового будинку загальною площею 788,7 кв.м., житловою площею: 248.3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16 липня 2015 року, серія та номер: 2696, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо земельної ділянки кадастровий номер :66:661:0005, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М.;

- скасувати запис № 10444553 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_5 права власності на 430/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер :66:661:0005, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 747, видане 17.06.2021 р. приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. на ім`я ОСОБА_4 ;

- скасувати запис № 42567764 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на 373/1000 часток садового будинку загальною площею 788,7 кв.м., житловою площею: 248.3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 748, видане 17.06.2021 р. приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. на ім`я ОСОБА_4 ;

- скасувати запис №42567961 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М., як державним реєстратором, щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на 373/1000 часток земельної ділянки загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер :66:661:0005, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що більша частина вимоги третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не є самостійними вимогами на предмет спору в розумінні ст. 52 ЦПК України, а фактично є ідентичними вимогам первісного позову, задоволення яких матиме наслідком і задоволення первісного позову, тобто одночасний захист прав і позивача, і прав третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, що притаманне у разі пред`явлення позову співпозивачами, а не третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі №916/542/18 вказала, що позовна заява третьої особи має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Таким чином, судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про те, що більша частина заявлених у позові ОСОБА_3 , яка діє як законний представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вимог не є позовними вимогами третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у цій справі у розумінні ст. 52 ЦПК України, є правильним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 звернулась з позовом в інтересах спільних з відповідачем дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч. 1 ст. 48 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України).

Малолітня фізична особа не володіє процесуальною дієздатністю.

Процесуальним засобом реалізації батьками права на судовий захист своєї дитини, гарантованим ст. 55 Конституції України, є процесуальне представництво. Воно забезпечує участь у цивільному процесі батьків, надає їм можливість використовувати всі передбачені законодавством юридичні можливості для ведення цивільних справ у суді та захисту суб`єктивних прав й інтересів дитини. Батьки мають право виступати представниками дитини, зокрема, у цивільному процесі.

Якщо малолітня дитина звертається з позовом через одного з батьків як законного представника, це буде позов з такою самою вимогою, що і позов батька чи матері дитини.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 31 липня 2023 року у справі № 761/19046/22.

Таким чином, судова колегія вважає, що вимоги позовної заяви ОСОБА_3 та вимоги позовної заяви її неповнолітніх дітей, залучених до участі у справі в якості третіх осіб, в інтересах яких виступає ОСОБА_3 як законний представник, тотожні за своїм змістом та не містять самостійних вимог в розумінні ст. 52 ЦПК України.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги стосовно оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, не знайшли свого підтвердження, а підстави вважати, що суд першої інстанцій порушив норми процесуального права, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, відсутні.

Апеляційний суд зазначає, що повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, не є порушенням доступу особи до правосуддя та/або порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже особа може подати вказаний позов в порядку передбаченому ЦПК України як окремий позов, за яким за умови дотримання всіх вимог ЦПК України, буде відкрито провадження у справі та розглянуто спір.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.А. Слюсар