Справа № 706/1286/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Школьної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що 23.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №471159914, за яким відповідач отримав грошові кошти в сумі 8 100 грн. Кредитний договір укладений у формі електронного документа та підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора MNV4Q96B.

Позивач зазначає, що 23.12.2020 відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно - телекомунікаційної системи, натиснув кнопку «так», що є підтвердженням підписання договору, відповідно до умов якого йому 23.12.2020 перераховано на його банківську карту кошти в сумі 8 100 грн, які відповідач мав повернути та сплатити проценти.

ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за укладеним 28.11.2018 договором факторингу № 28/1118-01 своє право вимоги до ОСОБА_1 відчужило ТОВ «Таліон Плюс».

05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до відповідача за договором факторингу № 05/0820-01 відчужило ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», у свою чергу, за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 право вимоги до відповідача відступило позивачу ТОВ «ФК «ЕЙС».

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 22.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, за клопотанням позивача витребувано в АТ «СЕНС БАНК» інформацію щодо емітування на ім`я відповідача платіжної картки, зазначеної в договорі, зарахування на неї коштів, інформацію щодо фінансового номеру телефона відповідача, повного номеру рахунку та первинні документи бухгалтерського обліку банку.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 28.10.2025 позовні вимоги визнав частково у розмірі тіла кредиту, факт отримання кредиту підтвердив. Вказав що відсотки за користування кредитом не визнає, оскільки оплатити зазначену суму не в змозі. Крім того, розмір правової допомоги у даній справі в сум 7 000 грн вважає завеликим та неспіввісними із заявленими вимогами.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 244 ЦПК України ухвалення та проголошення судового рішення у даній справі відкладено до 14 год 00 хв 07.11.2025.

Дослідивши надані позивачем та витребувані за його клопотанням докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності достатності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

23.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір № 471159914 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 8100 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Сторони обумовили, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період). У випадку надання кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання кредиту (п.1.2. Договору).

За домовленістю сторін, встановлений в п. 1.2. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжений позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного та пільгового періоду оплати всіх нарахованих процентів, за умови якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника або шляхом активації позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена (п.1.3. Договору).

Позичальник зобов`язаний не пізніше останнього дня Дисконтного періоду (в термін платежу), з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору, оплатити всі фактично нараховані на термін платежу проценти за користування кредитом протягом Дисконтного періоду (п. 1.5. Договору).

Основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення Дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії Договору на умовах п. 1.7. Договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.7.1. Договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії Договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час (п.1.6. Договору).

Пунктом 1.7. Договору сторони обумовили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом (продовження загального строку дії Договору) на таких умовах:

п. 1.7.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду;

п. 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 841,80, процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.

Укладаючи зазначений Кредитний договір, сторони погодили, що строк його дії обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжений з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання (п. 4.2. Договору).

За умовами п. 2.1.1.5. кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення Дисконтного періоду, має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.

В заявці позичальника ОСОБА_1 на отримання грошових коштів в кредит від 23.12.2020, останній пропонує надати йому кредит на таких умовах: дата укладення Договору 23.12.2020, сума кредиту 8 100 грн, строк кредиту 30 днів. Для укладення правочину відповідач вказав свої персональні відомості та номер карти 5355-57XX-XXXX-4610.

Сформована 23.12.2020 довідка щодо дій позичальника в інформаційно телекомунікаційній системі містить такі відомості: позичальник ОСОБА_1 , сума кредиту 8 100 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 1,70 % в день.

Із довідки слідує, що 22.01.2021 відповідач вчинив дії з метою продовження Дисконтного періоду, а сам: 22.01.2021 сплатив 2 625 грн, чим продовжив строк кредитування на 30 днів зі сплатою 1,08% в день. Кінцева дата оплати 21.02.2021.

Дослідженням копії платіжного доручення від 23.12.2020 підтверджено переказ 8100 гривень згідно Договору № 471159914 від 23.12.2020 на платіжну карту 5355-57XX-XXXX-4610.

Надані на виконання ухвали суду АТ «Сенс Банк» відомості підтверджують, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відкрито запитувану картку, маска якої № НОМЕР_2 , повний номер картки № НОМЕР_3 ,рахунок до картки НОМЕР_4 . 23.12.2020 на цей рахунок зараховано 8 100 гривень. Фінансовий номер телефону до картки НОМЕР_5 .

Відповідно до виконаного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 29.03.2021 розрахунку заборгованості за Договором № 471159914 від 23.12.2020 ОСОБА_1 23.12.2020 нараховано 8 100 грн тіла кредиту; а за період із 23.12.2020 по 29.03.2021 14 997,30 грн процентів. На виконання взятих на себе зобов`язань відповідач 23.01.2023 сплатив 2625 грн, з яких 2624,40 грн зараховано на погашення процентів, а 0,60 грн на погашення тіла кредиту. 24.02.2021 ОСОБА_1 сплатив 15 грн, які кредитодавець спрямував на погашення заборгованості за процентами.

За змістом розрахунку первісного кредитора розмір основного боргу складає 8099,40 грн, а боргу за нарахованими, але не сплаченими процентами - 12 357,90 грн.

28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладений Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як клієнт, зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1. Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1. Договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2. Договору).

Додатковими угодами №27, №31 та №32 строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжений до 31 грудня 2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №127 від 29.03.2021 на виконання Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за Договором № 471159914 від 23.12.2020, у сумі 20 457,30 грн, з яких 8 099,40 грн основного боргу та 12 357,90 грн заборгованості за несплаченими процентами.

Із дослідженого судом розрахунку заборгованості за Договором №471159914 від 23.12.2020, здійсненого ТОВ «Таліон Плюс», встановлено, що з 30.03.2021 по 31.08.2023 новий кредитор нараховував відповідачу щоденно по 187,10 грн процентів, тому розмір боргу за процентами збільшився до 22 274,20 грн.

ТОВ «Таліон Плюс» набуті за попереднім Договором факторингу права вимоги відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», що підтверджує копія дослідженого судом Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 (п.2.1. Договору).

Строк цього Договору почав свій перебіг з дати підписання уповноваженими представниками та закінчився 04.08.2021, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором п. 8.2. Договору.

Додатковими угодами № 2 та №3 строк дії Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 продовжений до 30.12.2024.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 на виконання умов Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» від ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за Договором № 471159914 від 23.12.2020 у розмірі 30373,60 грн, з яких 8 099,40 грн основного боргу і 22 274,20 грн заборгованості за процентами.

08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуті за попереднім Договором факторингу права вимоги до третіх осіб боржників, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» згідно Договору факторингу №08/07/25-Е.

За умовами цього правочину перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому передачі Реєстру боржників (п.1.2 Договору).

Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 підтверджує, що до ТОВ «ФК «ЕЙС» від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за Договором № 471159914 від 23.12.2020, у розмірі 30 373,60 грн, з яких 8 099,40 грн основного боргу і 22 274,20 грн заборгованості за процентами.

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім умов вказаного вище кредитного договору, врегульовані нормами ЦК України.

Зокрема, у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Договір № 471159914 від 23.12.2020 між ОСОБА_1 та первісним кредитором є електронним документом. Укладений із дотриманням положень Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис» та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був йому направлений у смс-повідомленні на зазначений ним же у заявці на отримання кредитних коштів. На ім`я відповідача банком емітована карта маска карти 5355-57XX-XXXX-4610, і на цей картковий рахунок зараховані первісним кредитором 8 100 гривень.

Уклавши Договір з первісним кредитором, відповідач погодився з його умовами та правилами надання споживчих кредитів.

Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

Відповідач факт укладення кредитного договору в електронній формі та отримання за ним кредитних коштів в судовому засіданні підтвердив, а відтак суд виснує про доведення зазначених обставин.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин першастатті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Позивачем доведений перехід права вимоги за кредитним договором № 471159914 від 23.12.2020.

Отже, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЕЙС» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним Договором, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь основного боргу за правочином у розмірі 8 099,40 грн є обґрунтованими.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, окрім основного боргу, просить стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Укладаючи 23.12.2020 Договір № 471159914 сторони обумовили, що строк дії цього Договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п.1.2 Договору. Строк дії Договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. Договору. У будь-якому разі зобов`язання що виникли під час дій Договору діють до повного їх виконання. (п.4.2).

Для продовження дисконтного періоду відповідач мав обов`язок заплатити первісному кредитору всі нараховані проценти (п.1.3.Договору).

Як випливає з виконаного первісним кредитором розрахунку, відповідач 22.01.2021 заплатив усі нараховані йому за перших 30 днів користування кредитом проценти в розмірі 2624,40 гривень і у зв`язку з цим первісний кредитор за наступних 30 днів (з 23.01.2021 по 21.02.2021) нараховував відповідачу проценти з розрахунку 1,08 % від розміру кредиту щодень (87,47 гривень).

Після спливу другого Дисконтного періоду відповідач на виконання взятих на себе зобов`язань жодних дій не вчинив, а продовжував володіти отриманими в кредит коштами, тому згідно з умовами п.1.7.2. Договору у відповідача виник обов`язок з 24.02.2021 сплачувати кредитору проценти за користування кредитом по 1,7 % щодень.

Зважаючи на умови Договору строк кредитування відповідача пролонгований зі сплатою 1,7 % за кожен день кредитування.

Перевіривши заборгованість у цій частині, суд встановив, що проценти за користування кредитом нараховані в межах строку дії кредитного договору.

Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг в сумі 30 373, 60 гривень, у тому числі 8 099,40 гривень основного боргу і 22 274,20 гривень заборгованості за процентами.

Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення стягненню на його користь з відповідача підлягає 2 422,40 грн судового збору.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, зокрема, наданий договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Дослідженням копій доданих до справи доказів суд встановив, що між позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» і Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» 09.07.2025 укладений Договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим правочином.

Відповідно до датованої 09.07.2025 Додаткової угоди до Договору позивач доручив Адвокатському бюро надавати юридичну допомогу на захист прав і інтересів Товариства у справі про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за Договором № 471159914 від 23.12.2020.

Вартість послуг узгоджена сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025, і за датованим 09.07.2025 Актом прийому передачі наданих послуг АБ «Тараненко та партнери» надало ТОВ «ФК «ЕЙС» правові та юридичні послуги вартістю 7 000 гривень.

Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, про те, що витрати на надану правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/15357/17, додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п.6 ч.3 ст.2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 3000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №471159914 від 23.12.2020 у розмірі 30 373 (тридцять тисяч триста сімдесят три) гривні 60 копійок, з яких: 8 099,40 грн заборгованість за тілом кредиту, 22 274,20 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та 3 000 (три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст судового рішення складений та проголошений 07 листопада 2025 року.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , місцезнаходження: вул. Алматинська, 8 офіс 310а, м. Київ, 02090.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Альона ШКОЛЬНА