Провадження № 2/592/3453/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

02.10.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - позивач), в якій представник позивача просить стягнути з відповідача - ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Договором № 1673989 від 04.08.2024 у розмірі 21303 грн 99 коп.

За загальним правилом позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

У позовній заяві, у відомостях про відповідача, позивач зазначає адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно з відомостями про місце проживання особи № 14.03-08/346819 від 06.10.2025, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по м. Суми не зареєстроване.

Відповідно до листа директора Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.2-14681/6-25 від 27.10.2025, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

Ухвалою від 30 жовтня 2025 року року суд залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання обґрунтування та доказів підсудності цього позову, саме Ковпаківському районному суду м.Суми.

03.11.2025 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій представник позивача з посиланням на ч. 1 ст. 27 ЦПК, зазначає, що відповідно до умов укладеного між сторонами Договору № 1673989 від 04.08.2024, адресою місця проживання та/або адресою для листування боржника ОСОБА_1 було вказано АДРЕСА_2 , тому просить вважати недоліки усунутими та призначити справу до розгляду.

Однак, стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні передбачається за принципами територіальності та спеціалізації і фактично законом. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (ст. 378, п. 6 ч. 1 ст. 411 ЦПК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

Правила реєстрації місця проживання передбачені Порядком декларування та реєстрації місця (перебування), затвердженим постановою КМУ від 07.02.2022 № 265.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за цією адресою. Якщо особа проживає в двох і більше місцях, вона декларує/реєструє місце проживання (перебування) за таку адресу за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого пункту не поширюється на осіб, адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), які знаходяться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територій, включених до переліку територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Мінреінтеграції, для яких не визначено дані про завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без поняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок ,що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації(декларування)місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, зокрема, й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Так, ураховуючи вищезазначене, зазначена у договорі адреса, а також фактичне місце проживання фізичної особи не мають правового значення для визначення підсудності справи, адже нормами ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, що узгоджується з позицією висловлено у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024, справа №554/7669/21.

Отже, з урахуванням зазначених приписів законодавства та висновків Верховного Суду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 30 жовтня 2025 року, не усунув.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вважаю необхідним позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з доданими до неї документами, роз`яснивши останньому, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості повернути позивачу разом з доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Титаренко