Провадження № 2/183/6596/25

У Х В А Л А

04 листопада 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка передана судді 04 листопада 2025 року, яка підписана від його імені представником за довіреністю Дрокіною О. Г., у якій позивач просить:

- визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на квартиру, загальною площею 48,50 м2, житловою площею 30,4 м2, та складається з: 1 кімнати площею 20,8 м2; 2 кімнати площею 9,6 м2; кухні площею 5,9 м2; вбиральні сполученої площею 3,0 м2; коридору площею 8,4 м2; обладнану балконом площею 0,8 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частинами 1, 2 статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд звертає увагу, що зазначена справа у розумінні ст. 19 ЦПК України не є малозначною та не визнана такою судом, тобто представництво інтересів учасників справі у ній, з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, можливе виключно адвокатом.

Згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Тобто договір про надання правової допомоги визначає взаємні права й обов`язки адвоката (адвокатського об`єднання) та клієнта, який звернувся за правовою допомогою, а також обсяг повноважень адвоката (адвокатського об`єднання) при здійсненні представництва інтересів клієнта, в тому числі в судах. На підставі договору адвокатом (адвокатським об`єднанням) видається ордер, що є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката (адвокатського об`єднання) на вчинення дій в інтересах клієнта.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Ордер на надання правової допомоги не замінює договору про надання правової допомоги, який є підставою для здійснення адвокатської діяльності, а є лише документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги клієнту (рішення РАУ № 57 від 12 квітня 2019 року).

У постанові Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі № 910/7398/18 зазначено, що ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Чинна редакція процесуальних кодексів не вимагає надання разом з ордером договору про правничу допомогу, його копії або витягу.

Отже, підсумовуючи вищевикладене позовна заява, яка подана до суду має бути підписана позивачем або її представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, яка має підтверджені повноваження.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

До позовної заяви додана довіреність від 16 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 здійснювати представництво його інтересів, у тому числі, «в усіх судах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів», в тому числі, але не виключно, в місцевих загальних судах, апеляційних судах з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційних судах з розгляду адміністративних справ (апеляційні адміністративні суди), Вищому антикорупційному суді (перша та апеляційна інстанції), Верховному Суді (у складі Касаційного адміністративного суду, у складі Касаційного цивільного суду, у складі Касаційного кримінального суду в тому числі у справах, які передані на розгляд палат, об?єднаній палаті Верховного Суду. Великій палаті Верховного Суду), Міжнародних комерційних арбітражах, а також в будь-яких третейських судах, в Конституційному суді України, з усіма правами, наданими чинним законодавством України (ЦК України, ЦПК України, України про адміністративні правопорушення, КАСУ, інші нормативно-правові акти України) позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, пред?явлення зустрічного позову, визнання позову повністю або частково, зміни підстав та/або предмету позову, засвідчення копій документів, одержання рішень, ухвал, постанов суду, оскарження рішень, ухвал, постанов суду, одержання виконавчого листа і пред?явлення його до виконання, з усіх питань, що будуть мене стосуватися», яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куницею В. В., зареєстрована в реєстрі за № 1317.

У той же час, як зазначалось вище, зазначена справа у розумінні ст. 19 ЦПК України не є малозначною та не визнана такою судом, тобто представництво інтересів учасників справі у ній, з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, можливе виключно адвокатом, оскільки до позовної заяви не додано доказів наявності повноважень представника позивача Дрокіної О. Г. як адвоката, суд вважає за необхідне, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, постановити про повернення цієї позовної заяви.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно повернути позивачеві.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутися із зазначеною позовною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 04 листопада 2025 року.

Суддя Г.Є. Майна