Суддя Бугера О. В.
Справа № 646/2285/25
Провадження № 2/644/2809/25
06 листопада 2025 року Індустріальний районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бугери О.В.,
За участю секретаря судового засідання Радченко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Індустріального районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,-
Позивачкою ОСОБА_1 було подано відповідну позовну заяву, у якій вона просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у її дочки ОСОБА_2 народилась дочка ОСОБА_3 . Батьком дитини є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . У відповідачки ОСОБА_2 , окрім дочки ОСОБА_5 , було ще троє дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відповідачка ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, та рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 30 січня 2012 року вона була позбавлена батьківських прав відносно її дітей та ці діти були усиновлені. Згодом, Відповідачка народила ще двох дітей - в 2013 році ОСОБА_9 та в 2014 році ОСОБА_10 . Відповідачка зловживала алкогольними напоями, про своїх дітей належним чином не дбала. Все це призвело до того, що 14 серпня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння Відповідачка, використовуючи як привід для сварки пропажу пачки сухариків, умисно побила свою 2-х річну дочку ОСОБА_11 . Дитина від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікарні. Вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 08.11.2016 року Відповідачка була визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, їй було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Розпорядженням Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №1 від 04.01.2017 р. її онуці ОСОБА_12 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №2 від 04.01.2017 р. над малолітньою ОСОБА_13 була встановлена опіка, вона була призначена опікуном своєї онуки. Весь час знаходження Відповідачки в місцях позбавлення волі вона піклувалась про онуку, про її здоров`я, виховання, а потім і про навчання дитини. У серпні 2024 року ОСОБА_2 звільнилась з місць позбавлення волі, але доьку до себе не забрала, дитина залишилась мешкати разом з нею. В 2019 році вона придбала 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В цій квартирі вона була зареєстрована і проживала разом з онукою ОСОБА_5 . На цей час вона з онукою і Відповідачка зареєстровані як ВПО і мешкають в місті Харкові, так як вимушені були залишити місце свого постійного мешкання через постійні обстріли зі сторони російської федерації. Місце мешкання Відповідачки розташовано неподалік від місця мешкання її дочки ОСОБА_5 . Але не зважаючи на це, відповідачка не має бажання і не знаходить часу не тільки для участі у вихованні своєї дитини, а навіть у простому спілкуванні зі своєю дитиною. Вважає за необхідне позбавити Відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітньої доньки.
Позивачка та її представник адвокат Маслова О.Г., подали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити.
Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, подали на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, також було долучено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення на сайті суду, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи. Відзиву на позовну заяву, заперечення, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надсилала.
Враховуючи думку позивача, представника позивача, що суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачки, заочно.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. У відповідності зі ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. Дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Позивачка у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Батько дитини ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
14.05.2019 року ОСОБА_1 придбала 2-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В цій квартирі була зареєстрована і проживала разом з онукою ОСОБА_5 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідкою про склад сім`ї.
Відповідно до довідок про взяття на облік ВПО ОСОБА_1 разом із онукою ОСОБА_3 проживають у АДРЕСА_2 .
Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 30 січня 2012 року ОСОБА_14 була позбавлена батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 08.11.2016 року ОСОБА_2 було визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, їй було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.
Розпорядженням Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області №1 від 04.01.2017 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до інформації з КНП «Міська поліклініка №13» ХМР, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , дитину до поліклініки супроводжує бабуся, що є опікуном дитини. Вона виконує рекомендації лікарів у повному обсязі, опікується станом здоров`я дитини.
З відповіді КЗ «Харківський ліцей №56 Харківської міської ради» від 18.02.2024 року на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_15 навчається в ліцеї з 08.11.2022 року. Дитина перебуває під опікою бабусі ОСОБА_1 , яка виконує батьківські функції, цікавиться успіхами дитини в навчанні, відвідує всі батьківські збори, підтримує зв`язок з вчителем. Мати ОСОБА_2 на даний час батьківські збори не відвідувала, в шкільному житті дитини участі не приймала, зв`язок з вчителем не підтримувала.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Відповідно до наданого суду висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР від 30.09.2025 року за № 350, визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 , батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд дослідивши всі обставини у справі, погоджується із висновком Департаменту служб у справах дітей ХМР, оскільки він є обґрунтованим та прийнятим після дослідження всіх обставин справи.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що враховуючи поведінку матері дитини, яка протягом тривалого часу понад 10 років відсутня в житті дитини, всі питання пов`язані із утриманням, вихованням дитини вирішує бабуся, яка призначена опікуном дитини, будь-яких перешкод у спілкуванні мати не мала і не має, як під час перебування у мовах позбавлення волі так і після звільнення, але будь-яких заходів для відновлення спілкування, встановлення контакту з донькою не вживала, а також не проявляє зацікавленості в розгляді даної справи, висновок органу опіки, вимоги позову підлягають задоволенню, таке рішення буде відповідати інтересам дитини.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 судові витрати в сумі 1221 (одну тисячу двісті двадцять одну) гривню 20 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 06.11.2025 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційної інстанції.
Головуючий: суддя О.В. Бугера