Єдиний унікальний номер 201/913/25
Номер провадження2/205/3551/25
Справа № 201/913/25
Провадження № 2/205/3551/25
17 вересня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат,
У травні 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра направив до Новокодацького районного суду міста вищевказану позовну заяву.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 31.08.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210815827, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП та експлуатації транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_1 . Далі зазначає, що 30.01.2023 року у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .
Відповідно до звіту про матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження № Б16032302 від 04.04.2023 року, наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 158 038,44 грн., при цьому ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 132 881,86 грн.
Відповідно до висновку про вартість транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , в аварійно пошкодженому стані № Б16032302-1, наданого ФОП ОСОБА_4 згідно зобов`язуючої пропозиції про визначення вартості транспортного засобу ТОВ «Аудатекс Україна», вартість придатних залишків транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 80 000,00 грн. Отже, різниця, що підлягає страховому відшкодуванню складає 52 881,86 грн. (132 881,86 грн. 80 000,00 грн.). Таким чином, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до умов договору страхування, розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 109.00989423-2, сплатило страхове відшкодування у розмірі 49 681,86 грн. (52 881,86 грн. 3 200 грн. франшиза). В подальшому, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 року із ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 було стягнуто страхове відшкодування у розмірі 47 018,39 грн. Згідно платіжного доручення № 8209729 від 16.02.2024 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило зазначену суму на виконання рішення суду. Таким чином, фактичний розмір витрат, понесених ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», складає 96 700,25 грн. Також зазначає, що страхувальник ОСОБА_1 не являється власником транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , та є пенсіонером, а тому, відповідно до умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі 50% від суми завданих збитків, тобто, у розмірі 48 350,12 грн.
Враховуючи викладене, представник позивача звертається до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача 48 350,12 грн. як відшкодування витрат, заподіяних позивачу, та судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн.
Ухвалою судді від 14.05.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання.
Представник позивача Мірошнікова Х.А. письмово просила розгляд справи проводити за її відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання», про причини своєї неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався, будь-яких заяв від нього до суду не надходило.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі на підставі наявних матеріалів.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та зібрані у справі докази, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210815827 від 31.08.2022 року, за умовами якого цивільно-правову відповідальність належного страхувальнику транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , було застраховано з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 300 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., строк дії договору з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року включно, зменшення пільговику 50% (а.с. 6).
30.01.2023 року у м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 11). Вказана постанова набрала законної сили 03.04.2023 року.
Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Власником транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 (а.с. 8).

Власником транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с. 14).

У зв`язку з настанням вищевказаної події власник транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , з метою отримання страхового відшкодування, своєчасно звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування від 08.06.2023 року (а.с. 12, 13).

Відповідно до звіту про матеріальний збиток, завданого власнику транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження № Б16032302 від 04.04.2023 року, який було складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , складає 158 038,44 грн., при цьому ринкова вартість КТЗ до пошкодження становить 132 881,86 грн. (а.с. 16-27).

Відповідно до висновку про вартість КТЗ автомобіля «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , в аварійно пошкодженому стані № Б16032302-1 від 18.04.2023 року, який було складено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , згідно зобов`язуючої пропозиції про визначення вартості транспортного засобу ТОВ «Аудатекс Україна», вартість придатних залишків транспортного засобу «Hyundai Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 80 000,00 грн. (а.с. 28-32).

Таким чином, різниця, що підлягає страховому відшкодуванню складає 52 881,86 грн. (132 881,86 грн. 80 000,00 грн.).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до умов договору страхування, розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 109.00989423-2, сплатило страхове відшкодування у розмірі 49 681,86 грн. (52 881,86 грн. - 3 200 грн. франшиза), що підтверджується платіжною інструкцією від 15.06.2023 року (а.с. 35).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 року із ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 було стягнуто страхове відшкодування у розмірі 47 018,39 грн. (а.с. 36-44).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту № 109.00989423-1, сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 47 018,39 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 16.02.2024 року (а.с. 49).

Таким чином, фактичний розмір витрат, понесених ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», складає 96 700,25 грн. (49 681,86 грн. + 47 018,39 грн.).

Представник позивача зазначає, що оскільки страхувальник ОСОБА_1 має пільгу у розмірі 50%, а тому, відповідно до умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач має право регресної вимоги до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 50% від суми завданих збитків, тобто, у розмірі 48 350,12 грн.

В добровільному порядку вказані витрати відповідачем компенсовані позивачу не були.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склались між сторонами у вказаній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом, у даному випадку, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання вказаних правовідносин.

На підставі п. 1.6 ст. 1 Закону власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно із ч. 1 ст. 979 ЦК України встановлено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.

Статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння,користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Згідно із ст. 981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі з дотриманням вимог до письмової форми правочину, встановлених цим Кодексом.

Факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим полісом (сертифікатом).

Частиною 1 ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону, що діяв на момент укладання договору страхування, далі Закон № 1961-IV) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктом 12.1 ст.12 Закону № 1961-IV передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно із п. 7.1 ст. 7 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону.

Як було встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 210815827 від 31.08.2022 року, за умовами якого цивільно-правову відповідальність належного страхувальнику транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , було застраховано з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю у розмірі 300 000 грн., а за шкоду, заподіяну майну 160 000 грн., строк дії договору з 01.09.2022 року по 31.08.2023 року включно, зменшення пільговику 50% (а.с. 6).

Згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 49 681,86 грн. (52 881,86 грн. 3 200 грн. франшиза), що підтверджується платіжною інструкцією від 15.06.2023 року (а.с. 35).

Окрім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 року із ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_3 було стягнуто страхове відшкодування у розмірі 47 018,39 грн. (а.с. 36-44).

ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 47 018,39 грн. згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.02.2024 року (а.с. 49).

Таким чином, загальний розмір витрат, понесених ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», складає 96 700,25 грн. (49 681,86 грн. + 47 018,39 грн.).

На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на п. 1 ст. 38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону, то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 2 Закону № 1961-IV розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, на виконання зобов`язань позивачем виплачено потерпілій особі страхове відшкодування у загальному розмірі 96 700,25 грн., тому у позивача виникло право звернутись до відповідача, як особи винної у скоєнні ДТП та стягнути з нього 50 % від виплаченої суми відшкодування.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не являється власником транспортного засобу «Mitsubishi Space Star», д.н.з. НОМЕР_2 , а тому, відповідно до вимог законодавства, він зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу у розмірі 48 350,12 грн.

До того ж, відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів відшкодування вказаної матеріальної шкоди чи то заперечень з приводу суми страхового відшкодування.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн. (а.с. 5) покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат по справі складає: 3 028 грн. судовий збір, 10 000 грн. витрати на правову допомогу, 10 000 грн. витрати на проведення експертного дослідження.

Разом з тим, доказів понесення витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 10 000 грн. матеріали справи не містять. При цьому, прохальна частина позову містить вимогу про стягнення 48 350,12 грн. як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, та 3 028 грн. судового збору.

Таким чином, суд вважає за можливе витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 10 000 грн. покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15-16, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12-13, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 48 350,12 (сорок вісім тисяч триста п`ятдесят) гривень 12 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ЄДРПОУ: 33908322, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Федотова В.М.