Справа № 359/6468/23
Провадження № 4-с/359/18/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 рокуБориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області заяву скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кириченко Катерини, заінтересована особа (стягувач) : ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2025 року представник скаржника - адвокат Куксюк А.Л. звернувся до Бориспіль-ського міськрайонного суду Київської області із вказаною скаргою, в якій просив : Визнати неправомірною складену старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Катериною Кириченко Довідку-розрахунок заборгованості з аліментів з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року за №53563 від 11 квітня 2025 року стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 липня 2023 року; зобов`язати старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Катерину Кириченко скасувати Довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року за №53563 від 11 квітня 2025 року стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видати нову, де правильно розрахувати суму заборгованості з аліментів, з урахуванням квитанцій по сплаті аліментів, наданих ОСОБА_1 .

Скаргу обґрунтовано тим, що на виконанні у Бориспільському відділі державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавчий лист №359/6468/23 від 16 травня 2024 року виданий Бориспільським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 липня 2023 року. Скаржник отримав Довідку розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року за №53563 від 11 квітня 2025 року, яка видана старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконав-чої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Катериною К., згідно якої наявна заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 31 грудня 2024 року та становить вона 326 205,71 грн.

З даної Довідки розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року вбачається, що скаржником не сплачувалися аліменти за визначений період, крім трьох платежів у 2024 році: жовтень 2024 у розмірі 11 000,00 грн., листопад 2024 у розмірі 8 000,00 грн., грудень 2024 у розмірі 10 000,00 грн., при цьому, не враховано інші сплачені аліменти на утримання дітей за 2023 рік.

Ознайомившись з даною Довідку розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року, скаржник категорично з нею не згоден, оскільки він, виконуючи свій військовий обов`язок по захисту України від збройної агресії російсь-кої федерації, проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 , не маючи можливості передавати кошти особисто, сплачував аліменти на відомий йому картковий рахунок ОСОБА_2 у різних розмірах по мірі можливості на утримання спільних дітей, через мобільний банкінг, що підтверджується копіями долучених до скарги квитанцій. Також при проведенні вказаних вище платежів скаржник не мав технічної можливості вказувати призначення платежу, тому регулярні платежі на користь ОСОБА_2 згідно з доданими квитанціями у зазначений період очевидно є аліментами. При переведенні коштів у мобільному застосунку АТ «Державний ощадний банку України» відсутнє поле «призначення платежу», всі поповнення банківських карток позначаються як «поповнення картки». Тому ці кошти є саме аліментами.

Враховуючи вищевикладене, скаржник не згоден з оскаржуваною довідкою-розрахунком, вважає, що сума заборгованості, нарахована старшим державним виконавцем К.Кириченко є некоректною, невірною та очевидно завищеною, а тому довідка розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року підлягає скасуванню, а заборгованість перерахунку.

Ухвалою суду від 29 травня 2025 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року клопотання представника заявника задоволено та витребувано у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» інформацію.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість від представника скаржника адвоката Куксюка А.Л. надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, скаргу просила задовольнити в повному обсязі.

Також, від представника заінтересованої особи (стягувач) ОСОБА_2 адвоката Сацика В.О. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, якою також просив відмовити у задоволенні скарги.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Зважаючи на неявку сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, перевіривши матеріали скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, пояснення, надані сторонами, дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 - 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи, відповідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що у Бориспільському відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №359/6468/23 від 16 травня 2024 року виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 липня 2023 року.

В квітні 2025 року, згідно виконавчого листа №359/6468/23 від 16 травня 2024 року виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), старший державний виконавець Кириченко К. здійснила розрахунок заборгованості за період з липня 2023 року по грудень 2024 року. Сума заборгованості по сплаті аліментів становила 326205,71 грн. (а.с. 12-13).

Скаржником, на підтвердження сплати аліментів у період з дня 04 липня 2023 року 31 грудня 2023 року, подано до суду копії квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 20 липня 2023 року на суму 4 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 12 липня 2023 року на суму 3 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 03 липня 2023 року на суму 15 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 02 липня 2023 року на суму 1 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 24 липня 2023 року на суму 9 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 01 серпня 2023 року на суму 5 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 24 вересня 2023 року на суму 7 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 30 вересня 2023 року на суму 5 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 18 жовтня 2023 року на суму 5 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 28 жовтня 2023 року на суму 7 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 04 листопада 2023 року на суму 24 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 19 листопада 2023 року на суму 10 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 09 грудня 2023 року на суму 10 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 25 грудня 2023 року на суму 10 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 31 грудня 2023 року 2023 на суму 4 000,00 грн. (а.с. 34-48).

Згідно відповіді АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № КНО-07.8.5/13530БТ від 08 жовтня 2025 року наданої на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 10 вересня 2025 року встановлено, що в банку на ім`я ОСОБА_2 була випущена банківська платіжна карта № НОМЕР_2 до рахунку № НОМЕР_3 у гривні. Банком проведена перевірка, щодо зарахування грошових коштів на рахунок НОМЕР_3 , який відкрито на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 01 грудня 2022 року по 31 травня 2025 року, в результаті якого виявлено надходження на картку з номером НОМЕР_2 , яка випущена на ім?я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) через платіжні сервіси АТ «Ощадбанк» від Борова Олександра Олександро-вича (РНОКІП НОМЕР_5 ) рахунку НОМЕР_6 , вказаного в ухвалі.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Статтею 181 цього Кодексу передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» на сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно роз`яснень, наведених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначається ст.79-91, 194-197 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавець, згідно ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно п. 4 Розділу ХVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом МЮ України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провад-ження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, згідно ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановлено, що між стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 відсутні інші грошові зобов`язання, окрім аліментних. Докази протилежного суду сторонами не надано.

Водночас, ОСОБА_2 не заперечує факт отримання нею від ОСОБА_1 грошових коштів, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником.

Суд, дослідивши надані скаржником на підтвердження сплати аліментів квитанції, а саме: квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 20 липня 2023 року на суму 4 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 12 липня 2023 року на суму 3 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 03 липня 2023 року на суму 15 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 02 липня 2023 року 2023 на суму 1 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 24 липня 2023 року 2023 на суму 9 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 01 серпня 2023 року на суму 5 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 24 вересня 2023 року на суму 7 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 30 вересня 2023 року на суму 5 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 18 жовтня 2023 року на суму 5 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 28 жовтня 2023 року на суму 7 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 04 листопада 2023 року на суму 24 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 19 листопада 2023 року на суму 10 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 09 грудня 2023 року на суму 10 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 25 листопада 2023 року на суму 10 000,00 грн., квитанції АТ «Державний ощадний банк України» від 31 листопада 2023 року на суму 4 000,00 грн. на загальну суму 119 000 грн. 00 коп., приходить висновку, що за вказаними квитанціями боржником на користь стягувача переховувались грошові кошти зі сталою періодичністю.

У постанові Великої Палати Верховного Судувід 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказу-вання на сторони.

Згідно постанови Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18), боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як «поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування».

У постановах від 18 листопада 2020 року у справі за № 648/1102/19 (провадження № 61-7500св20) та від 26 травня 2021 року у справі за № 569/11466/20 (провадження № 61-1534св21) Верховний Суд зробив висновки про те, що виконавець повинен враховувати кошти, сплачені боржником на користь стягувача, оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

У постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 707/999/21 (провадження № 61-11411св22) враховано те, що немає відомостей про існування у боржника перед стягувачем будь-яких інших зобов`язань, які є відмінними від зобов`язань зі сплати аліментів. Сплата боржником на користь стягувача грошових коштів у спірний період здійснювалася зі сталою періодичністю. Також Верховний Суд врахував суперечливу процесуальну позицію стягувача щодо спірних коштів, яка у скарзі на дії державного виконавця посилалася на те, що не отримувала зазначених коштів, в апеляційній скарзі на ухвалу суду першої інстанції стверджувала, що кошти, які перераховував їй боржник, є платою за користування майном (побутовою технікою, меблями тощо), а у відзиві на касаційну скаргу звертала увагу, що із виписки за картковим рахунком неможливо встановити особу, яка перерахувала їй ці кошти.

В постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23) встановлено, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних. Стягувач не заперечувала отримання від боржника тих грошових переказів, де вона була зазначена отримувачем, а матеріали справи не містять відомостей щодо відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником. Наведене свідчить про часткове добровільне виконання боржни-ком свого обов`язку зі сплати аліментів. Враховуючи, що боржник надав копії квитанцій про здійснення платежів на користь стягувача, у державного виконавця не було підстав не враховувати надані боржником квитанції під час визначення заборгованості зі сплати аліментів.

Виходячи із сталої судової практики Верховного Суду, суд приходить переконання, що не зазначення боржником у квитанціях про те, що грошові кошти перераховувались стягувачу в рахунок сплати аліментів з урахуванням того, що між стягувачем та боржником немає інших грошових зобов`язань, окрім аліментних зобов`язань та того, що стягувач не заперечує отримання вказаних грошових коштів від боржника, однак заперечує отримання зазначених коштів саме в якості аліментів на утримання дітей, суд оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скарги ОСОБА_1 .

Вказаний висновок суду також відповідає висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 206/2658/22 провадження № 61-4693св23.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, зобов`язуючи старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Катерину Кириченко скасувати довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року за №53563 від 11 квітня 2025 року стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видати нову з урахуванням квитанцій по сплаті аліментів, наданих ОСОБА_1 , суд поновлює порушене право заявника на своєчасне та ефективне виконання судового рішення.

Керуючись вимогами ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 19 Конституції України; ст. 180-182 СК України; ст. 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кириченко Катерини, заінтересована особа (стягувач) : ОСОБА_2 , задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати складену старшим державним виконавцем Бориспіль-ського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Катериною Кириченко Довідку-розрахунок заборгованості з аліментів з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року за №53563 від 11 квітня 2025 року стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 04 липня 2023 року.

Зобов`язати старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Катерину Кириченко видати нову довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 04 липня 2023 року по 31 грудня 2024 року за №53563 від 11 квітня 2025 року стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням квитанцій по сплаті аліментів, наданих ОСОБА_1 та вказаних у даному судовому рішенні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 07 листопада 2025 року.

Суддя Яковлєва Л.В.