Номер провадження: 22-ц/813/4230/25
Справа № 496/8105/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»

відповідач - ОСОБА_1

третя особа - приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного земельного сервітуту

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив та просив суд ухвалити рішення, яким встановити за Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», в подальшому іменоване «Сервітуарій», право земельного сервітуту (на прокладання та експлуатацію повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз стосовно частини земельної ділянки, із загальною площею 0,0367 га, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0044 і належить, громадянці ОСОБА_1 , в подальшому іменованому «Власник земельної ділянки», на наступних умовах:

1. Предмет договору:

1.1.Власник надає Сервітуарію право обмеженого безоплатного користування земельною ділянкою (її частиною), зазначеною у пункті 1.3 Договору, без зміни її цільового призначення.

1.2.Сервітут встановлюється для забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330кВ Новоодеська - Арциз (пункт «в4» статті 99 Земельного кодексу України, статті 14 та 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів»);

1.3.Відомості про об`єкт права земельного сервітуту: - кадастровий номер земельної ділянки - :02:001:0044; - місце розташування: АДРЕСА_1 ; - форма власності - приватна власність; - загальна площа земельної ділянки - 0,0599 га; - загальна площа земельної ділянки (її частина), на яку встановлюється земельний сервітут, складає - 0,0367 га, - цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва (КВЦПЗ -01.05);

1.4.Графічне зображення земельної ділянки (її частини), право користування якою надається на умовах сервітуту, вказано у складеному інженером- землевпорядником Кадастровому плані земельної ділянки.

2.Умови встановлення та дія земельного сервітуту

2.1.Право земельного сервітуту за Договором, полягає у наданні Власником Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям наступних прав стосовно земельної ділянки (її частини) на яку встановлений сервітут: - проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

2.2.Земельний сервітут, є неподільним та зберігає чинність у разі переходу права на земельну ділянку Власника, щодо якої встановлений даний земельний сервітут, до іншої особи.

2.3.Сервітуарій відшкодовує збитки, які фактично заподіяні Власнику внаслідок дій, пов`язаних з користуванням земельною ділянкою (її частиною), яка зазначена в п. 1.3 Договору, на праві сервітуту відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок).

3.Строк дії Договору та умови припинення дії земельного сервітуту ,

3.1.Земельний сервітут є постійний.

3.2.Дія встановленого земельного сервітуту може бути припинена за згодою Сторін або в інших випадках, передбачених законодавством України.

4.Права та обов`язки Сторін

4.1. Дія земельного сервітуту поширюється виключно на земельну ділянку (її частину), визначену п.1.3 Договору. Сервітуарію та/або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, забороняється користування землеволодіннями Власника, на які не встановлений сервітут.

4.2.Сервітуарій зобов`язаний:

4.2.1.використовувати право земельного сервітуту в спосіб і в порядку передбаченому рішенням суду;

4.2.2.не передавати будь-яким способом право земельного сервітуту іншим фізичним і юридичним особам;

4.2.3.згідно Порядку відшкодувати Власнику понесені збитки;

4.2.4.користуватись земельним сервітутом способами, найменш обтяжливими для Власника;

4.2.5.при користуванні земельним сервітутом дотримуватись вимог протипожежної, екологічної, санітарно-епідеміологічної безпеки, охорони земель, охорони праці тощо;

4.2.6. день припинення дії Договору припинити користування ним;

4.2.7.письмово повідомляти Власника про проведення робіт з розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єкту передачі електричної енергії не пізніше ніж за десять днів до початку таких робіт.

4.3.Сервітуарій має право:

4.3.1. використовувати право земельного сервітуту в спосіб і в порядку передбаченому рішенням суду;

4.3.2.вимагати від Власника користуватись земельною ділянкою (її частиною) з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до вимог Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2022 № 1455, інших нормативних та законодавчих актів України;

4.3.3.відповідно до вимог нормативних та законодавчих актів України здійснювати заходи, спрямовані на захист об`єкту передачі електричної енергії;

4.3.4.не відшкодовувати збитки, завдані Власнику внаслідок недотримання ним обмежень щодо використання земельної ділянки (її частини), встановлених згідно з законодавством України;

4.3.5. у випадках настання аварій або загрози їх виникнення (аварійної ситуації) для негайної їх локалізації, ліквідації можливих наслідків або відвернення їх загрози без погодження з Власником земельної ділянки Сервітуарій вправі: - безперешкодного проїзду до місця аварії (аварійної ситуації) та виконання ремонтних аварійно-відновлювальних робіт; - здійснювати рубку та обрізування гілок дерев у межах охоронної зони повітряної лінії електропередачі, без наступного відшкодування вартості цих дерев і насаджень.

4.4. Власник зобов`язаний:

4.4.1.не перешкоджати використанню Сервітуарієм та/або залученими до виконання робіт підрядними організаціями земельної ділянки в межах встановленого земельного сервітуту;

4.4.2.попередити Сервітуарія про особливі властивості та недоліки земельної ділянки (її частини), які в процесі їх використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану об`єкту передачі електричної енергії.

4.5. Власник має право:

4.5.1. вимагати від Сервітуарія належного виконання своїх обов`язків за рішенням суду;

4.5.2. володіти, користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою, не порушуючи при цьому прав Сервітуарія, у тому числі не перешкоджаючи останньому або залученим до виконання робіт підрядним організаціям, розміщувати, будувати, експлуатувати та обслуговувати об`єкт передачі електричної енергії, проводити аварійно-відновлювальні роботи, планові роботи з реконструкції, ремонту та технічного обслуговування зазначених об`єктів;

4.5.3. здійснювати контроль та вимагати від Сервітуарія дотримання вимог

земельного, цивільного і іншого законодавства України;

4.5.4. на відшкодування Сервітуарієм фактично нанесених збитків, відповідно до

умов Договору.

4.6. Сторони зобов`язані дотримуватись правил добросусідства.

5. Зміна умов договору і припинення його дії

5.1. Зміна умов сервітуту здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягання згоди щодо зміни умов сервітуту спір вирішується у судовому порядку.

5.2. Дія сервітуту припиняється у разі:

5.2.1 закінчення терміну дії земельного сервітуту;

5.2.2. придбання Сервітуарієм земельної ділянки у власність;

5.2.3. викупу земельної ділянки/частини земельної ділянки, на яку встановлений

суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

5.2.4. ліквідація юридичної особи - Сервітуріарія.

Сервітут припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

5.3. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

5.3.1. взаємною згодою сторін;

5.3.2. рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення пошкодження земельної ділянки (її частини), яке істотно перешкоджає її використанню, ; інших підстав, визначених законом.

5.4. Перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Сервітуарія не є підставою для зміни умов або розірвання Сервітуту.

6. Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов сервітуту.

6.1. За невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

6.2. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

7. Прикінцеві положення

7.1. Якщо протягом дії права земельного сервітуту Сторони змінять свою назву, місцезнаходження, реквізити або будуть реорганізовані, а також при переході права до іншої особи, вони повинні негайно повідомити про це другу Сторону. Стягнути з відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго»» входить до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2020 р. № 221 «Про внесення змін до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави». Розпорядженням Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року» від 16 грудня 2020 року № 1581-р Будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз із заміною АТ- 2 на ПС 330 кВ «Арциз» визнано пріоритетним для держави інвестиційним проектом. Прем`єр-міністр України доручив забезпечити будівництво нової ЛЕП 330 кВ Новоодеська - Арциз та запустити її в роботу не пізніше 01.07.24 р. На виконання Розпорядження КМУ № 1581-р, Доручення Прем`єр-міністру України від 14.06.2023 р. N217579/1/1-23 та з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної робити Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК Укренерго здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз». Розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 30.06.2022 р. №375/А-2022 погоджено позивачу місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз», з використанням траси ПЛ 110 кВ її перевлаштуванням у двоколову ЛЕП, на території Одеського та Білгород Дністровського районів Одеської області. Маршрут траси повітряних ліній електропередачи проходить через земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:1009 та :02:001:1008, які надані НЕК «Укренерго» в постійне користування на підставі Рішень Маяківської сільської ради Одеського району Одеської області від 09.11.2022 р. №42/17-//111, від 09.11.2022 р. №42/18-УІІІ та перетинає земельну ділянку із загальною площею 0,0599 га з кадастровим номером :02:001:0044, яка, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку належить громадянці ОСОБА_1 та розташована між земельними ділянками, які передані в постійне користування НЕК «Укренерго» під розташування опор №№ 48. Позивач неодноразово звертався з письмовими пропозиціями до відповідачки про укладання договору сервітуту. У відповідь на пропозицію позивача про укладання договору сервітуту, відповідачкою надіслано лист, де вона відмовилась від укладання договору сервітуту, про свої інші умови сервітуту позивача не повідомила. У зв`язку з вище викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року ухвалено позовну заяву приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватне підприємство «Проектний інститут «Укрспецзем» про встановлення права постійного земельного сервітуту - залишити без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із порушенням прав землевласника при встановленні сервітуту в частині унеможливлення відповідачем користування земельною ділянкою за цільовим призначенням.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06.12.2024 р. у справі №496/8105/23 та ухвалити нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги НЕК «Укренерго».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник не погоджується з висновком суду, що позивач просить встановити сервітут для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330кВт «Новоодеська-Арциз», визначаючи, що такий сервітут необхідний для проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури, що по-суті є іншим видом сервітуту, які кожним окремо потребують доведенню необхідності їх встановлення та умов їх встановлення. Зазначив, що підставою встановлення сервітуту є відсутність у позивача можливості задовольнити свої потреби, пов`язані, зокрема із здійсненням права власності на нерухоме майно, іншим способом, ніж шляхом встановлення права обмеженого користування чужою земельною ділянкою - земельного сервітуту.

Також, вказав, що повітряні лінії електропередачі як об`єкти передачі електричної енергії відносяться до енергетичної інфраструктура і для експлуатування та обслуговування цих повітряних ліній електропередачи виникла потреба у встановленні земельного сервітуту.

Разом з позовом до суду була надана технічна документація, що містить усю необхідну інформацію відповідно до вимог положень Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Право обмеженого користування частиною земельної ділянки відповідачки буде використовуватися позивачем тільки в момент обслуговування лінії електропередачи (1 чи 2 рази на місяць, за потреби може проводиться візуальне обстеження щодо відсутності обриву проводів) та у разі необхідності проведення ремонтних робіт, за умовами земельного сервітуту НЕК «Укренерго» передбачається відшкодування збитків, які можуть бути заподіяні власнику внаслідок дій, пов`язаних з користуванням частиною його земельної ділянки на праві сервітуту. Встановлення земельного сервітуту жодним чином не впливає на можливість використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

Підсумовуючи доводи скарги, представник позивача зазначив, що будівництво ПЛ 330 кВ «Новоодеська - Арциз» здійснюється на виконання завдання Уряду та має стратегічне значення для забезпечення надійності енергоживлення споживачів Південного регіону, м. Одеси та України в цілому. Потреба в обслуговуванні об`єкта критичної інфраструктури існує впродовж усього періоду його експлуатації, тому встановлення постійного сервітуту є цілком обґрунтованим. Позивач не має можливості задовольнити свої потреби в інший спосіб, як встановлення права користування чужим майном сервітуту, оскільки план будівництва передбачає необхідність доступу до земельної ділянки відповідача з метою експлуатації, обслуговування повітряної лінії, вважає, що суд першої інстанції не правильно встановив, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача у цій справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 звертає увагу на те, що за змістом остаточної позовної заяви від 15.12.2023 року, позивач заявив вимогу про встановлення земельного сервітуту: для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська-Арциз. Натомість у наданій апеляційній скарзі позивач визначає інший вид сервітуту, а саме: для забезпечення можливості доступу (проїзду та проведення будівельних робіт) до власних земельних ділянок для розміщення опорних конструкцій лінії електропередачі та подальшої експлуатації, наводячи аргументи щодо необхідності встановлення саме цього виду сервітуту.

Такі види сервітуту як: 1) для прокладання та експлуатації повітряної лінії та 2) для забезпечення можливості доступу (проїзду та проведення будівельних робіт) до власних земельних ділянок для розміщення опорних конструкцій лінії електропередачі та подальшої експлуатації є різними видами сервітуту та підстави їх встановлення є різними за видами, строками і змісту використання ділянки, щодо якої встановлюється сервітут.

Вид сервітуту для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська- Арциз передбачає наявність лінії електропередачі, розташованої в межах земельної ділянки, щодо якого встановлюється сервітут, проте, станом на день надання позову та надання апеляційної скарги такої повітряної лінії електропередачі не існує. Відповідно такий вид сервітуту не може бути встановлений щодо частини належної відповідачці земельної ділянки.

Суд правильно встановив, що позивач не зазначив в позові жодного об`єкту енергетичної інфраструктури, що потребує встановлення сервітуту у судовому порядку, також позивач у наданій позовній заяві не визначив, у якому напрямку йому необхідно прохід, проїзд тощо для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури та, особливо, не визначив відсутності іншої можливості проходу, проїзду тощо до місця будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури окрім як через частину належної мені земельної ділянки.

Позивачем пропонується встановити земельний сервітут щодо 0,0367 га, який практично унеможливить користування нею усією земельною ділянкою, яка складає 0,0599 га, за цільовим призначенням (для ведення садівництва) на постійній основі.

Крім того, скаржниця звертає увагу, на те, що позивач посилаючись на існування «надзвичайної суспільної значимості» проекту, «замовчує», що у разі, якщо встановлення сервітуту унеможливлює використання земельної ділянки за цільовим призначенням, законодавством передбачено справедливий механізм викупу, а не безоплатного обтяження приватної власності громадян.

Резюмуючи доводи викладені у відзиві, ОСОБА_1 , вважає, що апеляційна скарга ПАТ «НЕК «Укренерго» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2024 року не підлягаю задоволенню через необґрунтованість, недоведеність вимогам діючого законодавства, суперечливість та суттєве порушення прав землевласника.

Пояснення учасників справи

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Шорстков О.Ю. надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, що рішення суду першої інстанції є помилковим, а також прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач ОСОБА_1 надала пояснення, в яких зазначила, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права.

Представник третьої особи ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідачу на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0044, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №263500 від 06.01.2005 року (а.с. 8).

У позовній заяві позивач посилається на те, що Розпорядженням Кабінету міністрів України «Про затвердження переліку пріоритетних для держави інвестиційних проектів до 2023 року» від 16 грудня 2020 року № 1581-р Будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз із заміною АТ- 2 на ПС 330 кВ "Арциз" визнано пріоритетним для держави інвестиційним проектом.

Прем`єр-міністр України доручив забезпечити будівництво нової ЛЕП 330 кВ Новоодеська - Арциз та запустити її в роботу не пізніше 01.07.24 р., Доручення від 14.06.2023 р. №17579/1/1-23 до листа керівника Офісу Президента України від 07.06.2023 р. №02-01/566 (а.с. 35-37).

На виконання Розпорядження КМУ № 1581-р, Доручення Прем`єр-міністру України від 14.06.2023 р. N217579/1/1-23 та з метою реалізації заходів для забезпечення більш надійної робити Об`єднаної енергетичної системи України, створення умов підвищення надійності енергосистеми її системоутворюючих повітряних ліній (ПЛ), які забезпечують транзит електроенергії НЕК Укренерго здійснюється реалізація проекту «Будівництво повітряної лінії (ПЛ) 330 кВ Новоодеська - Арциз».

Розпорядженням Одеської обласної військової адміністрації від 30.06.2022 р. №375/А-2022 погоджено позивачу місце розташування об`єкта «Нове будівництво ПЛ 330 кВ Новоодеська - Арциз», з використанням траси ПЛ 110 кВ із її перевлаштуванням у двоколову ЛЕП, на території Одеського та Білгород Дністровського районів Одеської області (а.с. 34).

Позивачем забезпечено розробку відповідної землевпорядної документації та підготовлено проект відповідного договору про встановлення земельного сервітуту (а.с. 12-13), також приватним підприємством «Проектний інститут «Укрспецзем» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту встановленого на користь ПАТ «Національне енергетична компанія «Укренерго», кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0044, адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 19-23).

Позивачем було направлено лист-пропозицію від 19.08.2023 року до власника земельної ділянки ОСОБА_1 із пропозицією укласти договору сервітуту (а.с. 26).

У відповідь на пропозицію від 19.08.2023 року про укладення договору сервітуту відповідачем надано відповідь (а.с. 31-33), відповідно до якої відмовилась від укладення договору про встановлення земельного сервітуту згідно наданого до Пропозиції проекту, та не погоджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право сервітуту, встановленого на користь ПАТ «НЕК «Укренерго».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до статті 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення, зокрема таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді;

б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху;

в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм);

в-1) право на будівництво та розміщення об`єктів нафтогазовидобування;

в-2) право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту;

в-3) право на користування земельною ділянкою для потреб геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислової розробки родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) для видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення з правом будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності, за умови що при цьому не порушуються права землевласника, передбачені статтею 98 цього Кодексу;

в-4) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, електронних комунікаційних мереж, трубопроводів, інших лінійних комунікацій;

г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку;

г-1) право розміщення (переміщення, пересування) об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем;

ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку;

д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми;

е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми;

є) право прогону худоби по наявному шляху;

ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд;

ж-1) право на будівництво та проходження інженерних, кабельних, трубопровідних мереж, необхідних для повноцінного функціонування індустріальних парків;

ж-2) право на будівництво, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій;

ж-3) право розміщення (без здійснення капітального будівництва) об`єктів рекреаційної інфраструктури, а також інженерної інфраструктури, необхідної для їх функціонування та обслуговування;

з) інші земельні сервітути.

Статтею 100 ЗК України закріплено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Стаття 319 ЦК України вказує на той факт, що власність зобов`язує, а діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Статтею 401 ЦК України визначено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно з частинами першою, третьою статті 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати: що правове регулювання дій щодо встановлення сервітуту має здійснюватися виключно між власником (володільцем) земельної ділянки та особою, яка має намір нею користуватися, а тому необхідно визначити суб`єктний склад спірних правовідносин відповідно до частини другої статті 402, частини другої статті 404 ЦК України (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 01 листопада 2018 року у справі № 642/3165/17 (провадження № 61-14776св18); що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, тобто якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 351/1146/16-ц, провадження № 61-16854св18).

У постанові від 20.06.2023 року у справі № 468/863/21- ц Верховний Суд визначив, що конкретні умови земельного сервітуту складають зміст позовних вимог, які за принципом диспозитивності визначає позивач та спрямовує їх відповідачу. Тому ці умови не можуть встановлюватися судом за власної ініціативи. Також, умовою для встановлення сервітуту є збереження за власником (користувачем) можливості використання земельної ділянки за цільовим призначенням.

У постанові від 25.06.2025 року у справі № 463/10616/19 Верховний Суд констатував, що закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що нормальне використання своєї власності неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому необхідно довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити будь-яким іншим способом.

Передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду.

Судом першої інстанції встановлено, що спір стосується передачі в користування частини належної відповідачу земельної ділянки для експлуатації опорної конструкції повітряної лінії електропередачі і спеціальним законом, який регулює відповідні правовідносини є Закон України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів».

Так, відповідно до вимог статті 16 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» підприємства, які будують чи експлуатують об`єкти енергетики та передачі електричної енергії, мають право використовувати земельні ділянки за договором про встановлення земельного сервітуту з власником чи користувачем земельної ділянки або за рішенням суду для розміщення об`єктів, зазначених у частинах другій та четвертій цієї статті, на праві постійних або строкових земельних сервітутів.

Згідно ч. 8 ст. 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» у договорі про встановлення земельного сервітуту для розміщення об`єктів енергетики та передачі електричної енергії зазначаються: зміст земельного сервітуту, кадастровий номер земельної ділянки, щодо якої встановлюється земельний сервітут (за наявності), площа земельної ділянки, на яку поширюється дія земельного сервітуту, місце розташування земельної ділянки, кадастровий номер, розмір плати за встановлення сервітуту, строк дії сервітуту. Типова форма договору правостановлення земельного сервітуту затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постійні земельні сервітути можуть встановлюватися для розміщення споруд опорних конструкцій повітряних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів, пристроїв і споруд.

Строкові земельні сервітути можуть встановлюватися на період будівництва чи проведення планових ремонтних робіт лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

Постійні або строкові земельні сервітути можуть встановлюватися для: будівництва, реконструкції, капітального ремонту, розміщення експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва і експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; розміщення на земельній ділянці інформаційних щитів, попереджувальних знаків, які стосуються будівництва та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури; проведення вишукувальних, дослідних та інших робіт для будівництва лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури.

Згідно технічної документації, наданій позивачем, розробленої ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» визначено, що документація розроблена з метою встановлення постійного права земельного сервітуту - для забезпечення експлуатації лінії електропередачі ПЛ 330кВ «Новоодеська-Арциз».

ПП «Проектний інститут «Укрспецзем» при розробці вказаної проектної документації використало нормативи ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», затверджених наказом Держбуду України № 179 від 27.07.1999 року.

Зазначеним ДБН В.2.5-16-99 «Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж» унормовано порядок визначення розмірів земельних ділянок, які надаються у постійне та у тимчасове користування в період будівництва, для об`єктів електричних мереж напругою від 0,4 до 750 кВ.

Зазначеними нормами не встановлено нормативи для визначення розмірів земельних ділянок для встановлення земельних сервітутів для об`єктів електричних мереж.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимого ПАТ «НЕК «Укренерго» та щодо відмови у задоволені позовних вимог.

Так, суд зробив правильний висновок, що позивач просив встановити сервітут для експлуатації повітряної лінії (ПЛ) 330кВ «Новоодеська-Арциз», разом з цим, визначаючи, що такий сервітут необхідний для проходу, проїзду, а також перевезення будівельних та інших матеріалів через земельну ділянку для будівництва та експлуатації лінійних об`єктів енергетичної інфраструктури, і що, по-суті, це є різними видами сервітуту, які кожним окремо потребують доведенню необхідності їх встановлення та умов їх встановлення.

Тому, позивач не довів підстав позову про встановлення земельного сервітуту відповідно до вимог статті 100 ЗК України та статті 16 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів».

Крім цього, суд звернув увагу на те, що відповідно до пунктів 6, 7 Правил охорони електричних мереж для створення нормальних умов експлуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються заходи, у тому числі, встановлюються охоронні зони.

Для захисту населення від впливу електричного поля повітряних ліній електропередачі напругою 330 кВ і вище встановлюються санітарно-захисні зони відповідно до вимог Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗ від 19 червня 1996 р. № 173.

Згідно статті 32 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі; зводити будинки, споруди будь-якого призначення; виконувати роботи із застосуванням ударних механізмів, скидати вантажі масою понад п`ять тон; зливати їдкі і такі, що спричиняють корозію, речовини, пально-мастильні матеріали.

Отже, суд виснував, що будівництво зазначеної ЛП 330 кВ призведе до встановлення відповідних зон по обидва боки від такої лінії, що дорівнюють 20 м санітарно-захисної зони та 30 м охоронної зони лінії. Розміри таких зон з урахуванням графічного зображення межі земельної ділянки для встановлення сервітуту, наданого позивачем, розповсюджуються на практично на всю земельну ділянку відповідачки, що унеможливить її використання за цільним призначенням та у межах, визначених статтею 35 ЗК України, чим порушують право відповідачки щодо користування та розпорядженням земельною ділянкою, закріплене Конституцією України а також нормами діючого законодавства.

З огляду на наведене, апеляційний суд робить висновок про безпідставність доводів апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», оскільки такі, висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький