Справа № 279/6255/25
Номер рядка звіту 17
номер провадження 2-о/279/198/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростені цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Немировська Ольга Валеріївна, заінтересовані особи: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Немировська О.В. звернуся до суду з даною заявою, зазначивши, що 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд йому та членам його сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,1 кв.м.. Однак, у вказаному свідоцтві були допущені помилки в написанні власних імен заявника та заінтересованих осіб. На підставі свідоцтва про право власності була проведена державна реєстрація, під час проведення якої також були допущені помилки в написанні імен власників вказаного житла. Посилаючись на відмову у внесенні виправлення ВК Коростенської міської ради, утруднення у реалізації прав як власника так і співвласників майна, заявник просить встановити фактналежності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого 18.02.1994 року на вказане житло.

Сторони до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, представник заявника ОСОБА_8 заяву підтримала, заінтересовані особи не заперечили проти задоволення вимог заявника.

Представник заінтересованої особи ТГ в особі ВК Коростенської міської ради про причини неявки не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень та клопотань не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд Літвіну Олександру Тодосьовичу та членам його сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 було видано Свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на житло, квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,1 кв.м..

Як вбачається з даних свідоцтва про право власності на житло прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як " ОСОБА_1 ", тобто допущена помилка в написанні по батькові заявника.

Прізвище, ім`я, по-батькові заявника відповідно до паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановлення у судовому порядку факту належності свідоцтва про право власності на житло саме заявнику - неможливо.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України(в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому свідоцтва про право власності на житло.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належним йому житлом з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор, а також інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Заявник звертався до Органів приватизації для вирішення питання щодо виправлення допущеної помилки в свідоцтві про право власності на житло, однак отримав відмову.

Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, зокрема: копію паспорта заявника, даних свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 18.02.1994 року виданого на підставі розпорядження №354, інформаційної довідки КП «Коростенське МБТІ» та відповіді на адвокатські запити, та враховуючи, що відповідно до чинного законодавства України виправлення орфографічних помилок та внесення змін у правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на житло, не допускається, встановлення факту належності правовстановлюючого документа надасть заявнику можливість реалізувати своє право на розпорядження житлом, що належить йому на праві спільної сумісної власності, тобто породжує юридичні наслідки, не пов`язані з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством іншого порядку його встановлення не передбачено, а тому суд вважає, що заява є обґрунтованою, разом з тим підлягає частковому задоволенню, оскільки інші співвласники житла не позбавлені права самостійно звернутися до суду для вирішення порушеного питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81,206,247,263-265,315,319 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 18.02.1994 року відділом приватизації Коростенського відділку залізниці Коростенської дистанції цивільних споруд на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,1 кв.м..

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, шляхом подання апеляційної скарги, який обчислюється з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересовані особи:

Територіальна громада в особі ВК Коростенської міської ради, місце знаходження: 11500, Житомирська область, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, .

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: Невмержицька О.А.