ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 листопада 2025 року м. Чернівці

справа № 727/7330/25

Суддя Чернівецького апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Перепелюк І. Б., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 вересня 2025 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 вересня 2025 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

В прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Вказує на те, що є матір`ю трьох дітей, одна дитина з інвалідністю І групи А.

Апеляційне провадження у вказаній справі не може бути відкрито, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.356 ЦПК України, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення такої сплати.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Закон України «Про судовий збір» визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа).

Наведений Закон визначає обов`язок особи, яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Посилання апелянта про звільнення її від сплати судового збору на п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є помилковим.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі, предметом позову є стягнення заборгованості.

Позов у даній справі не стосується соціального та правового захисту ОСОБА_1 як учасника бойових дій.

До апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України).

На підтвердження вказаних обставина апелянт додає свідоцтво про народження 3-х дітей, копію медичного висновку №85/99 від 8 серпня 2018 року, копію довідки про інвалідність дитини, копію посвідчення № НОМЕР_1 про встановлення державної соціальної допомоги, копію медичної довідки №39/62.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є відповідачем по справі про стягнення заборгованості, що жодним чином не пов`язано та не стосується захисту інтересів дитини з інвалідністю та не потребує здійснення останньою функцій представника дитини з інвалідністю.

В даному випадку спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків відповідача як позичальника кредитних коштів, відтак її посилання щодо звільнення від сплати судового збору є помилковим.

Неповнолітній син не брав участі у справі та зі змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається, що судом вирішено питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки,

Отже, позовні вимоги безпосередньо не стосуються реалізації ОСОБА_1 прав чи виконання обов`язків законного представника дитини з інвалідністю.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі№ 635/3403/19.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»(далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VIсудовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

В даному випадку спірні правовідносини стосуються прав та обов`язків відповідача як позичальника кредитних коштів, відтак її посилання на необхідність застосовувати положення п. 13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору є помилковим.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір» ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження скрутного матеріального становища скаржниця не надає відомості про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто за 2024 рік, що позбавляє суд апеляційної інстанції вирішити питання про звільнення від сплати судового збору з підстав скрутного майнового стану.

Відповідно до п. 1.6 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у загальному розмірі 2422,40 грн.

З викладеного слідує, що судовий збір за подачу апеляційної скарги повинен складати 3633,60грн (2422,40 *150%), який необхідно сплатити особі, що подала апеляційну скаргу.

Апелянту необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3633,60 грн. на такі реквізити доходного рахунку: Одержувач: Чернівецьке УК/ Чернівецька ТГ/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37836095, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО (отримувача): 899998, р/р UA0024405, КОД 22030101,призначення платежу: судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду, назва суду Чернівецький апеляційний суд.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до апеляційного суду.

З метою забезпечення права апелянта на доступ до правосуддя, апеляційний суд роз`яснює заявнику можливість звернення до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, з наданням відповідних доказів майнового стану сторони, що не суперечить загальним положенням ст. 136 ЦПК України і забезпечить доступ до правосуддя, з відповідною процесуальною можливістю здійснення апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку десять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09 вересня 2025 року - залишити без руху.

Для усунення недоліків надати ОСОБА_1 строк - десять днів, з дня отримання копії даної ухвали.

Оригінал відповідної квитанції подати до Чернівецького апеляційного суду.

Роз`яснити апелянту, що в разі не виправлення недоліків апеляційної скарги у встановлений у даній ухвалі строк, відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, вона визнається неподаною і повертається апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Б. Перепелюк