про залишення позовної заяви без руху
10 листопада 2025 року м. Запоріжжя
Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Новасардова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства,
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_4 звернувся до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства.
Вивчивши матеріли позовної заяви, суд доходить висновку про залишення заяви без руху з таких підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Позовна заява подається до суду із дотриманням вимог ст.175, 177 ЦПК України.
У п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України вказано, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до п.4, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Згідно ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У позовній заяві позивачі зазначають, що дитина була зареєстрована на підставі ст.133 СК України, тобто такою, яка походить від подружжя, оскільки рішення про розірвання шлюбу, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на той час не набрало законної сили. Однак, позивачами не долучено повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини (задля встановлення правової підстави зазначення відомостей про батька дитини). Разом з тим, обґрунтованого клопотання щодо його витребування у встановленому законом порядку позивачем також не заявлено.
Позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про визнання його батьком малолітньої ОСОБА_5 , проте не зазначено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, не зазначено, якими доказами такі підтверджуються, не додано таких доказів до позовної заяви.
Суд роз`яснює, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.
Крім того як вбачається із позовної заяви позивачем не надано висновку проведеної експертизи ДНК чи клопотання про її призначення судом.
Разом з цим, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч.3 ст.122 Сімейного кодексу України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Відповідно до пункту частини 1 статті 185 Цивільного кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
При цьому слід зауважити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.
Згідно частині 2 статті 185 Цивільного кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання батьківства - залишити без руху.
Надати позивачу строк десять днів з дня вручення даної ухвали, для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Новасардова