РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року

м. Рівне

Справа № 570/3405/23

Провадження № 22-ц/4815/1233/25

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Хлуд І.П.,

учасники справи:

позивач Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Дремлюгою Юрієм Сергійовичем на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2025 року (ухвалено у складі судді Красовського О.О.) у справі за позовом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позов обґрунтовувала тим, що згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 16.06.2020 року у справі №570/2041/20 встановлено преюдиціальні обставини про те, що ОСОБА_2 , будучи службовою особою, у період з 01.01.2013 по 25.02.2013 умисно, одноособово, без розгляду питання про відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність сесією сільської ради відповідно до вимог п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", шляхом підписання та посвідчення гербовою печаткою Зорянської сільської ради Рівненського району, склав та видав ОСОБА_3 завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: рішення сесії Зорянської сільської ради № 47 від 18.12.1999 року "Про передачу земельних ділянок у власність", згідно якого останньому передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства в с. Грабів Рівненського району Рівненської області. Позивач вважає, що ОСОБА_3 незаконно набув права власності на земельну ділянку за кадастровим номером 564684900:22:029:0451, яку в подальшому безвідплатно подарував 01.12.2020 року для своєї доньки ОСОБА_1 , яка наразі незаконно володіє вказаною ділянкою, а тому остання має бути витребувана у відповідачки.

Просила суд витребувати земельну ділянку площею 0.3671 га за адресою: Рівненська обл. Рівненський район, с. Грабів, кадастровий номер 564684900:22:029:0451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 246 із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0.3671 га за адресою: Рівненська обл.. Рівненський район, с. Грабів, кадастровий номер 564684900:22:029:0451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 246 за ОСОБА_1 , вчинену приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Деренько Романом Івановичем 01.12.2020 року, номер відомостей про речове право: 39465072; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.3671 га, зареєстровану у Державному земельному кадастрі. за кадастровим номером 564684900:22:029:0451 за адресою: Рівненська обл.. Рівненський район, с. Грабів, вчинену 24.07.2015 року Управлінням Держземагенства у Рівненському районі; стягнути з Відповідача понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2025 року позов Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки задоволено повністю.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.3671 га за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с. Грабів, кадастровий номер 564684900:22:029:0451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 246 - на користь територіальної громади Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0.3671 га за адресою: Рівненська обл., Рівненський район, с. Грабів, кадастровий номер 564684900:22:029:0451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 246 за ОСОБА_1 , вчинену приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Деренько Романом Івановичем 01.12.2020 року, номер відомостей про речове право: 39465072.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.3671 га, зареєстровану у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером 564684900:22:029:0451 за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Грабів, вчинену 24.07.2015 року Управлінням Держгеокадастру у Рівненському районі Рівненської області.

Рішення мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 набула в дар спірну земельну ділянку безвідплатно в ОСОБА_3 - особи, яка не мала права її відчужувати, то Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області має право витребувати спірну земельну ділянку.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дремлюга Ю.С. оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що під час проведення підготовчого судового засідання 16.06.2020 було звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Більше того, в даному випадку в силу ч. 4 ст. 286 КПК України з суд має невідкладно розглянути клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності.

Судом необґрунтовано визнано доведеними обставини стосовно того, що ОСОБА_2 підробив рішення Зорянської сільської ради від 18.12.1999 року № 47, оскільки позивач не довів факту підроблення рішення Зорянської сільської ради від 18.12.1999 року №47.

Рішення Зорянської сільської ради від 18.12.1999 року № 47 ніким не скасовано та є чинним.

Позивач - Зорянська сільська рада не довела правомірність га підставність своїх позовних вимог, в тому числі щодо незаконності рішення Зорянської сільської ради, яким було передано безоплатно у власність земельну ділянку ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 будучи добросовісним власником оспорюваної земельної ділянки не може нести негативних наслідків, в тому числі у вигляді витребування земельної ділянки з її законного володіння.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого підсобною господарства виникло з моменту прийняття рішення Зорянської сільської ради від 12.12.1999 № 47, тобто з 12 грудня 1999 року.

Отже, у справі минув строк позовної давності.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

26 серпня 2025 року представник Зорянської сільської ради Рівненського районного суду Рівненської області адвокат Кузьменюк-Волошина Н.М. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність оскаржуваного рішення суду.

Вказує, що до матеріалів справи у суді першої інстанції долучено постанову Верховного Суду від 22.03.2023 року, що була прийнята у справі №570/2844/19, де серед фактичних обставин, що встановлені у справі зазначено, що начальник архівного відділу райдержадміністрації від 13 серпня 2019 року на адвокатський запит повідомив, що 18 грудня 1999 року рішення № 47 Зорянською сільською радою взагалі не приймалося, того дня не проводилося ні засідання сесії, ні засідання виконкому, відсутні як протоколи засідання, так і стенограми.

ОСОБА_1 ніколи не набувала статусу добросовісного набувача на земельну ділянку, про яку йде мова у справі, а тому посилання на Закон України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісною набувача" від 12.03.2025 року є юридично некоректним.

А тому оскільки, ОСОБА_1 набула спірну земельну ділянку безвідплатно в ОСОБА_4 , тобто в особи, яка не мала права його відчужувати, то Зорянська сільська рада має право витребувати спірну земельну ділянку у всіх випадках на підставі ч. 4 ст. 388 ЦК України.

Просить про залишення рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 1999 року № 47 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4260 га, в межах села Грабів (а.с. 12, том 1).

На підставі вказаного рішення Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 1999 року № 47 25 лютого 2013 року ОСОБА_3 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 8-16, том 1).

18 жовтня 2016 року державний реєстратор Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області Левчук Юрій Сергійович зареєстрував право власності ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вніс відповідний запис на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32040348 від 25.10.2016 року (а.с. 160, том 1).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 01 грудня 2020 року ОСОБА_3 на підставі договору дарування, серія та номер 3184, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Деренько Р. І. подарував для своєї доньки ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.3671 га за кадастровим номером: 564684900:22:029:0451, місце розташування Рівненська область, Рівненський район, с. Грабів (а.с. 17, том 1).

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 000074 за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні ним кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України встановлено, що ОСОБА_2 , працюючи з 11.08.2002 року по 18.10.2016 року на посаді спеціаліста 1 категорії землевпорядника Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, будучи, відповідно до статті 2 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", посадовою особою місцевого самоврядування, будучи службовою особою, у період з 01.01.2013 року по 25.02.2013 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) в приміщенні Зорянської сільської ради Рівненського району, за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Зоря, площа В.Плютинського, буд. 1, умисно, одноособово, без розгляду питання про відведення ОСОБА_3 земельної ділянки у власність сесією сільської ради відповідно до вимог п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", шляхом підписання та посвідчення гербовою печаткою Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області, склав та видав ОСОБА_3 завідомо неправдивий офіційний документ, а саме: рішення сесії Зорянської сільської ради № 47 від 18.12 2008 року "Про передачу земельних ділянок у власність", згідно якого останньому передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства в с. Грабів Рівненського району Рівненської області. Обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і не заперечує проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності (а.с. 6, том 1)

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26 травня 2021 року у справі № 570/2041/20 виправлено описку в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року: замість "рішення сесії Зорянської сільської ради № 47 від 18.12 2008 року" вказано "рішення сесії Зорянської сільської ради № 47 від 18.12.1999 року" (а.с. 5, том 1).

Оскільки Зорянська сільська рада не приймала рішення про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4260 га, в межах села Грабів, що встановлено в ухвалі Рівненського районного суду Рівненської області від 16 червня 2020 року у справі № 570/2041/20, вона звернулася до суду з цим позовом про витребування такої земельної ділянки у відповідачки ОСОБА_1 , яка є його останнім набувачем.

Положеннями ст.81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з вимогами ст.118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Сільські ради на їх території передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До повноважень сільських рад у галузі земельних відносин, відповідно до ст.83, 122 ЗК України, ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" належить розпорядження землями комунальної власності в межах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема:

- розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад;

- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

- надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

- здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

- вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Виключно на пленарних засіданнях сільської ради відповідно до закону приймаються рішення щодо відчуження комунального майна та вирішуються питання регулювання земельних відносин (пункти 30 і 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відсутність рішення відповідного органу державної влади чи органу місцевого самоврядування (зокрема, його підроблення) про відчуження майна означає, що воно вибуло поза його волею, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у постановах від 22.05.2020 року у справі № 619/734/17-ц, від 02.09.2020 року у справі № 2010/5609/12, від 17.10.2018 року у справі № 362/44/17, від 16.06.2020 року у справі № 619/974/17.

Оскільки Зорянська сільська рада не приймала рішення від 18 грудня 1999 року № 47 про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства в с. Грабів, вказана земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади, як законного власника, не з її волі, спірна земельна ділянка підлягає витребуванню від відповідача.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до тлумачення статті 330 ЦК України виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК України, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У разі позбавлення власника володіння нерухомим майном таке введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, провадження № 14-452цс18.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент укладення 01.12.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору дарування спірної земельної ділянки, ОСОБА_3 знав, що спірна земельна ділянка вибула з володіння територіальної громади з порушенням вимог закону, оскільки рішенням сесії Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 12 грудня 1999 року №47 йому земельна ділянка у власність не передавалася.

Відповідно до ч.4 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Оскільки ОСОБА_1 набула в дар спірну земельну ділянку безвідплатно в ОСОБА_3 , тобто в особи, яка не мала права його відчужувати, то Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області має право витребувати спірну земельну ділянку у всіх випадках.

Рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст. ст. 26, 27 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12 лютого 2020 у справі П/811/1640/17) звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

За встановлених обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги про пропуск строку позовної давності апеляційним судом оцінюються критично, з огляду на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

16 червня 2020 року судовим рішенням (ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області у справі № 570/2041/20) встановлено факт вчинення посадовою особою Зорянської сільської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України складення та видача завідомо неправдивого документа рішення Зорянської сільської ради № 47 від 18.12.1999 року, згідно якого ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку, площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства в с. Грабів Рівненського району Рівненської області. Отже, з моменту набрання чинності вказаним судовим рішенням, яким встановлено факт незаконного вибуття з володіння територіальної громади спірної земельної ділянки починається перебіг строку позовної давності щодо вимог про її повернення у власність територіальної громади.

Оскільки строк позовної давності позивачем не пропущено, підстави для відмови у позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності у справі відсутні.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Дремлюгою Юрієм Сергійовичем залишити без задоволення, а рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 26 червня 2025 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2025 року.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.