УХВАЛА

03 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 746/546/24

провадження № 61-13378ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шупик Олександр Анатолійович, на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна та поділ майна, стягнення компенсації вартості, визнання особистою приватною власністю майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:

- визнати автомобіль Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя;

- у порядку поділу спільної сумісної власності подружжя виділити йому на праві особистої приватної власності вказаний автомобіль;

- стягнути з нього на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у розмірі 106 408,00 грн;

- припинити право власності ОСОБА_2 на загальний причеп ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , та на автомобіль Skoda Felicіа, 2001 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 ;

- визнати за ним право особистої приватної власності на загальний причеп ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , та на автомобіль Skoda Felicіа, 2001 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , стягнути судові витрати.

У грудні 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача:

- компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 106 408,00 грн;

- компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки Skoda Felicіа, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , у розмірі 40 345,00 грн;

- компенсацію вартості 1/2 частини причепу ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , у розмірі 13 137,50 грн;

- виділити у власність відповідачу автомобіль марки Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки Skoda Felicіа, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , причеп ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , стягнути судові витрати.

Срібнянський районний суд Чернігівської області рішенням від 09 травня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив частково.

Визнав автомобіль Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя виділив ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності автомобіль Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Skoda Осtаvіа, 2009 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у розмірі 106 408,00 грн.

Визнав загальний причеп ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя виділив ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності загальний причеп ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 .

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості загального причепу ПР-Бортовий Бобер, 2023 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , у розмірі 12 137,50 грн.

Визнав автомобіль Skoda Felicіа, 2001 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У порядку поділу спільної сумісної власності подружжя виділив ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності автомобіль Skoda Felicіа, 2001 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 .

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Skoda Felicіа, 2001 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_6 , у розмірі 40 690,00 грн.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн витрат, понесених на проведення експертиз.

Повернув на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 847,42 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 167,50 грн.

Повернув ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 106 408,00 грн, внесені у вигляді застави частки майна.

У іншій частині вимог первісного та зустрічного позовів відмовив.

Чернігівський апеляційний суд постановою від 25 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2025 року залишив без змін.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції 5 000,00 грн.

27 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Шупик О. А. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року в указаній вище справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини

і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка

є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Предметом первісного та зустрічного позовів у цій справі є вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя, стягнення компенсації вартості, визнання особистою приватною власністю майна.

Ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2025 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн) та становить 279 436,00 грн.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведено.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права

на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (пункт 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Шупик Олександр Анатолійович, на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2025 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна та поділ майна, стягнення компенсації вартості, визнання особистою приватною власністю майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко