СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2648/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Бондарчук М.І., розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника позивачки, адвоката Нечая Р.В., про звільнення від оплати посмертної судово-психіатричної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним.

01 липня 2025 року суд постановив ухвалу про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи задля визначення здатності ОСОБА_3 за станом здоров`я усвідомлювати, розуміти значення своїх дій та керувати ними на дату посвідчення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Тетяною Анатоліївною заповіту від 01 червня 2018 року; проведення експертизи доручив експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»; провадження у справі зупинив на час проведення експертизи.

11 серпня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшло клопотання представника позивачки, адвоката Нечая Р.В., про звільнення позивачки від оплати посмертної судово-психіатричної експертизи.

12 серпня 2025 року на електронну пошту суду надійшов лист Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про необхідність оплати експертизи в сумі 80 756,00 гривень.

Клопотання представника позивачки мотивоване тим, що в силу приписів ч. 3 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

10 жовтня 2024 року суд постановив ухвалу про поновлення провадження у справі, для вирішення клопотання призначив підготовче засідання на 24 жовтня 2025 року.

У підготовче засідання позивачка та її представник не з`явилися, про дату, час і місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Відповідачка в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна в підготовче засідання не з`явилася. У листі, який надійшов до суду 05.03.2025, просила розглядати справу без її участі.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши подане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 № 4038-XII (далі - Закон) судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат.

Відповідно до п. 5 п. 45 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну.

Відповідно до частини третьої статті 15 Закону проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень у кримінальному провадженні державними спеціалізованими установами, судово-медичними та судово-психіатричними установами на замовлення підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, їх захисників, законного представника, потерпілого, його представника здійснюється за рахунок замовника (частина четверта статті 15 Закону).

Згідно із ч. 5, 6 ст. 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров`я України у цивільних і господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 ЦПК України експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Системне тлумачення наведених норм свідчить, що:

- за загальним правилом, встановленим у ч. 3 ст. 15 Закону проведення експертиз судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок бюджетних коштів;

- винятки з цього правила закріплені у частині четвертій статті 15 Закону, відповідно до якої проведення експертиз судово-психіатричними установами за рахунок замовника допускається у кримінальному провадження на замовлення конкретно визначених суб`єктів;

- Закон розмежовує поняття «проведення експертизи», вжите у ч. 3, 4, 6 ст. 15 Закону, та «відшкодування витрат на проведення експертизи», вжите у ч. 5 ст. 15 Закону;

- витрати на проведення експертизи судово-психіатричними установами в цивільній справі можуть бути відшкодовані після проведеної експертизи на підставі клопотання експерта за результатом розгляду справи; такий висновок цілком узгоджується з ч. 7 ст. 72 ЦПК України, відповідно до якої експерт має право на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

У справі, що розглядається, суд постановив ухвалу про призначення у справі посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручив експертам Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

За таких обставин, до спірних правовідносин застосуванню підлягає частина третя статті 15 Закону, тобто посмертна судово-психіатрична експертиза має бути проведена за рахунок коштів, які виділяються експертній установі з державного чи місцевого бюджету. При цьому експерт в силу приписів ч. 5 ст. 15 Закону має право на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням судово-психіатричної експертизи в порядку, передбаченому главою 8 розділу І ЦПК України.

З огляду на викладене, клопотання представника позивачки суд задовольняє повністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до положень ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється на час проведення експертизи.

Оскільки 01 липня 2025 року суд дійшов висновку про задоволення клопотання про призначення експертизи, провадження у справі слід зупинити на час її проведення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 252, 253, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачки, адвоката Нечая Руслана Васильовича, про звільнення від оплати посмертної судово-психіатричної експертизи задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від оплати посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Яніна Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Тетяна Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним, зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Копію ухвали направити учасникам справи та Державній установі ««Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Повна ухвала суду складена 03 листопада 2025 року.

Суддя Ю.В. Кравченко