Дата документу 28.10.2025 Справа № 314/1408/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/1408/24 Головуючий у І інстанції: Кононенко І.О.
Провадження № 22-ц/807/1574/25 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Остащенко О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької областівід 18 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи:приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округ Коноваленко Олена Вікторівна про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округ Коноваленко О.В. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

В обґрунтування позову зазначено, що укладаючи оскаржуваний договір купівлі-продажу ОСОБА_1 діяла очевидно недобросовісно та зловживала правом. Так, 01 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №16/2008/0684Фап від 01 квітня 2008, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти в розмірі 17125,48 доларів США, на придбання автотранспортного засобу.

Оскільки боржник своїх кредитних зобов`язань не виконала, ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2012 року у справі 0827/2899/2012 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 у розмірі 179108,07 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1791,08 грн.

На виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 56316427 з примусового виконання виконавчого листа по справі №08/2899/2012, виданого 12.10.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 в розмірі 179108,07 грн., судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1791,08 грн.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Світла Л.В. 21.09.2020 ухвалила постанови про скасування процесуальних документів: постанови про розшук майна боржника від 27.11.2019, постанови про арешт майна боржника від 29.08.2018, постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2018.

Також 21.09.2020 державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Світла Л.В. повідомила про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2017 поновлено ПАТ КБ «Надра» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 12.10.2017 у справі №0827/2899/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 в розмірі 179108,07 грн., судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1791,08 грн.

За результатами відкритих торгів, між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» укладений Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, за умовами якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо), у тому числі за Договором поруки №16/2008/0684Фап від 01 квітня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра».

Згідно з Договором № GL48N718070_blank_06 про відступлення прав вимоги від 14.04.2021, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (Первинний кредитор) та ТОВ «БРАИТ ІНВЕСТМЕНТ» (Новий кредитор) право вимоги за кредитним договором №16/2008/0684ФАП від 01.04.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», у тому числі за Договором поруки №16/2008/0684Фап від 01.04.2008, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» разом з усіма додатками до нього.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 у справі № 0827/2899/2012, замінено сторону позивача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у цивільній справі №2-0827/2899/2012 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №16/2008/0684Ф АП від 01.04.2008. Постановою Запорізького апеляційного суду № 0827/2899/2012 від 02.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 у справі 0827/2899/2012 залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2022 у справі № 336/1288/22 задоволено скаргу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) Світлої Л.В. та визнано неправомірними постанови про скасування процесуального документа (постанови про розшук майна боржника) від 21.09.2020 №56316427, про скасування процесуального документа (постанови про арешт майна боржника) від 21.09.2020 №56316427, про скасування процесуального документа (постанови про відкриття виконавчого провадження) від 21.09.2020 №56316427, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання 21.09.2020 №56316427 та зобов`язано начальника Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) усунути порушення у виконавчому провадженні №56316427.

Постановою Запорізького апеляційного суду № 336/1288/22 від 07.09.2022 апеляційну скаргу Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2022 у справі № 336/1288/22 залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя № 0827/2899/2012 від 02.08.2023 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 23.04.2012 у цивільній справі №0827/2899/2012 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.01.2024 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Войтович Є.М., на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2012 у справі за позовом ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Брайт Інвестмент», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Брайт Інвестмент», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» як правонаступника ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап від 01.04.2008 станом на 07.12.2011 в розмірі 17849,81 доларів США.

09.02.2024 позивач звернувся до суду з заявою щодо видачі виконавчих листів.

Після отримання виконавчих листів, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька К.О. відкрила виконавче провадження № 74185173 з примусового виконання виконавчого листа №0827/2899/2012 від 13.02.2024 про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» як правонаступника ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап від 01.04.2008 станом на 07.12.2011 в розмірі 17849,81 доларів США.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що майно боржниці ОСОБА_1 , а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужене 24.09.2020. При цьому ОСОБА_1 було достеменно відомо про те, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2012 у справі 0827/2899/2012 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 задоволено, та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 в розмірі 179108,07 грн та судові витрати в розмірі 1791,08 грн.

Так, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів та об`єктів нерухомого майна, 24.09.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, загальною площею (кв.м): 35,38, житлова площа (кв.м): 17,3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4135. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54233800 від 24.09.2020, номер відомостей про речове право: 38341421.

11.05.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, загальною площею (кв.м): 35,38, житлова площа (кв.м): 17,3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1585. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58044147 від 11.05.2021, номер відомостей про речове право: 41862255.

На думку позивача, ОСОБА_1 вчинила дії, направлені на шкоду кредитору з метою уникнення від виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредитної заборгованості, що підтверджена рішенням суду, а ОСОБА_6 та ОСОБА_3 набули право власності на нерухоме майно без достатніх законних підстав.

Посилаючись на означені обставини, ТОВ «Брайт Інвестмент» просило суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, загальною площею (кв.м): 35,38, житлова площа (кв.м): 17,3, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 24.09.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 4135 та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , припинивши право власності за ОСОБА_2 на вищевказану квартиру;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, загальною площею (кв.м): 35,38, житлова площа (кв.м): 17,3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , укладеним 11.05.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1585, та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру, припинивши право власності за ОСОБА_3 .

Також товариство просило стягнути з відповідачів судові витрати на правову допомогу в сумі 50000 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6056 грн.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької областівід 18 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, ТОВ «Брайт Інвестмент» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вільнянського районного суду Запорізької областівід 18 червня 2025 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги, повторюючи доводи позовної заяви, ТОВ «Брайт Інвестмент»зазначає, що боржник, який відчужує майно після пред`явлення до нього прозову про стягнення заборгованості або виникнення у нього обов`язку зі сплати боргу, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір, який порушує майнові інтереси кредитора і спрямований на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат Войтович Є.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства. Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявності у нього іншого порушеного права (інтересу), аніж виникнення права вимоги щодо повернення кредитної заборгованості, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі виключно з підстав відсутності порушення цивільних прав та законних інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що 01 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір №16/2008/0684Фап від 01 квітня 2008, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти в розмірі 17125,48 доларів США, на придбання автотранспортного засобу.

Оскільки боржник своїх кредитних зобов`язань не виконала, ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовною заявою до про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2012 року у справі 0827/2899/2012 позовні вимоги ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 у розмірі 179108,07 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1791,08 грн.

На виконанні в Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 56316427 з примусового виконання виконавчого листа по справі №08/2899/2012, виданого 12.10.2017 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 в розмірі 179108,07 грн., судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1791,08 грн.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Світла Л.В. 21.09.2020 ухвалила постанови про скасування процесуальних документів: постанови про розшук майна боржника від 27.11.2019, постанови про арешт майна боржника від 29.08.2018, постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.06.2018.

Також 21.09.2020 державний виконавець Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро) Світла Л.В. повідомила про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2017 поновлено ПАТ КБ «Надра» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 12.10.2017 у справі №0827/2899/2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 16/2008/0684ФАП від 01.04.2008 в розмірі 179108,07 грн., судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1791,08 грн.

За результатами відкритих торгів, між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» укладений Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, за умовами якого ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо), у тому числі за Договором поруки №16/2008/0684Фап від 01 квітня 2008 року, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра».

Згідно з Договором № GL48N718070_blank_06 про відступлення прав вимоги від 14.04.2021, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (Первинний кредитор) та ТОВ «БРАИТ ІНВЕСТМЕНТ» (Новий кредитор) право вимоги за кредитним договором №16/2008/0684ФАП від 01.04.2008, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», у тому числі за Договором поруки №16/2008/0684Фап від 01.04.2008, укладеним між ОСОБА_5 та ВАТ КБ «Надра», перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» разом з усіма додатками до нього.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 у справі № 0827/2899/2012, замінено сторону позивача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у цивільній справі №2-0827/2899/2012 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №16/2008/0684Ф АП від 01.04.2008. Постановою Запорізького апеляційного суду № 0827/2899/2012 від 02.08.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.01.2022 у справі 0827/2899/2012 залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2022 у справі № 336/1288/22 задоволено скаргу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) Світлої Л.В. та визнано неправомірними постанови про скасування процесуального документа (постанови про розшук майна боржника) від 21.09.2020 №56316427, про скасування процесуального документа (постанови про арешт майна боржника) від 21.09.2020 №56316427, про скасування процесуального документа (постанови про відкриття виконавчого провадження) від 21.09.2020 №56316427, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання 21.09.2020 №56316427 та зобов`язано начальника Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) усунути порушення у виконавчому провадженні №56316427.

Постановою Запорізького апеляційного суду № 336/1288/22 від 07.09.2022 апеляційну скаргу Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2022 у справі № 336/1288/22 залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя № 0827/2899/2012 від 02.08.2023 залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 23.04.2012 у цивільній справі №0827/2899/2012 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.01.2024 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Войтович Є.М., на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2012 у справі за позовом ПАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Брайт Інвестмент», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ТОВ «Брайт Інвестмент», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» як правонаступника ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап від 01.04.2008 станом на 07.12.2011 в розмірі 17849,81 доларів США.

09.02.2024 позивач звернувся до суду з заявою щодо видачі виконавчих листів.

Після отримання виконавчих листів, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька К.О. відкрила виконавче провадження № 74185173 з примусового виконання виконавчого листа №0827/2899/2012 від 13.02.2024 про стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» як правонаступника ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап від 01.04.2008 станом на 07.12.2011 в розмірі 17849,81 доларів США.

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 24.09.2020, посвідченого Бахматською Т.М. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 4135 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передала у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за визначеному за домовленістю сторін грошову суму, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису право власності 38341421, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 215 (індексний номер витягу: 225406935 від 24.09.2020).

Судом встановлено, що за змістом постанови Запорізького апеляційного суду від 24.01.2024 у справі 0827/2899/2012, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 24.03.2025, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2012 скасовано та позов ПАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап від 01.04.2008 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором «Автопакет» № 16/2008/0684Фап від 01.04.2008 станом на 07.12.2011 в розмірі 17849 (сімнадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) доларів США 81 цент.

Станом на день укладення вищевказаного договору згідно з Інформацією з Єдиного реєстру боржників від 24.09.2020 інформація щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з РНОКПП НОМЕР_1 , відсутня.

Згідно з витягами № 68283311 від 24.09.2020 та №68283409 від 24.09.2020 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (податкові застави) за суб`єктом: фізична особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Фізична особа ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 інформація відсутня.

За інформаційною довідкою № 225395109 від 24.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене свідчить, що при укладенні та посвідченні угод щодо купівлі-продажу квартири, приватним нотаріусом було встановлено відсутність будь-яких заборон чи обмежень щодо розпорядження продавцем, ОСОБА_8 своїм майном.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири укладеним між ОСОБА_2 , 18.02.1985 року та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коноваленко О.В. зареєстрованого в реєстрі за №1584 передав у власність ОСОБА_3 квартиру , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису про право власності/довірчої власності:41862255, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -215.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

У статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також можливість їх захистити іншим способом, встановленим договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Такий захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 02.11.2021 року по справі № 925/1351/19 (вирішуючи питання пропорційності втручання в право власності): Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). На необхідність оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (пункт 51 постанови від 26червня 2019 року у справі №669/927/16-ц (провадження № 14-192цс19), пункт 46.1 постанови від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19).

Якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 ЦК України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до наданого позивачем Витягу з Державного реєстру іпотек та відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на день укладення вищезазначених договорів інформація щодо спірного об`єкта нерухомого майна відсутня.

Тобто, вчинення приватними нотаріусами дій з нотаріального посвідчення відповідного правочину свідчить про те, що необхідні документи та відомості сторонами правочину були надані. Отже, приватні нотаріуси діяли відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не порушуючи їх приписів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 13 ЦК при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, вчинення фраудаторного договору) не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису.

Договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір.

Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору.

До таких обставин, зокрема, належить: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, дружина чи колишня дружина боржника, чоловік чи колишній чоловік боржника, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника) (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/17944/18, постанову Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 644/5819/20).

Верховний Суд вже вказував, що недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину.

У практиці касаційного суду допускається кваліфікація фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК) чи такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК). Одна й інша підстави для кваліфікації правочину як фраудаторного побудовані законодавцем за моделлю оспорюваного правочину. Тобто, оспорення правочину має відбуватися за ініціативою кредитора як заінтересованої особи шляхом пред`явлення позовної вимоги про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Кваліфікація правочину як фіктивного виключається, якщо на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав.

Натомість для кваліфікації фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК) не має значення, що на виконання оспорюваного правочину було передано майно чи відбувся перехід прав. Важливим для кваліфікації такого правочину як фраудаторного є те, що внаслідок його вчинення відбувається, зокрема, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника чи зменшується обсяг його майна.

Очевидно, що одночасна кваліфікація оспорюваного фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні як фіктивного (стаття 234 ЦК) і такого, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК) не допускається (див. постанову Верховного Суду від 05 січня 2024 року у справі № 761/40240/21).

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що приватноправовий інструментарій (як в договірних, так і в позадоговірних відносинах) має використовуватись особами добросовісно, не зловживаючи правом. Зокрема, такий інструментарій не може використовуватись особою на шкоду іншим учасникам правовідносин. Правочин не має вчинятись з метою заподіяти зло (тобто здійснити зловживання правом) і втілювати цей намір. Інакше такий правочин має кваліфікуватись судами як фраудаторний та, за наявності відповідної позовної вимоги, має бути визнаний недійсним. Однак у силу гнучкості та різноманіття цивільних правовідносин вичерпний та закритий перелік обставин, за яких той чи інший правочин слід вважати фраудаторним, відсутній. Натомість Верховний Суд напрацював перелік обставин, які окремо або в сукупності можуть враховуватися при оцінці правочину як фраудаторного. Остаточну кваліфікацію певного правочину як фраудаторного повинен здійснювати суд в кожній конкретній справі виходячи із встановлених обставин (див. пункти 108, 115, 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2024 року в справі № 916/379/23).

У своїй практиці Верховний Суд виснував, що:

- відсутність заборони чи арешту не виключає кваліфікацію правочину як фраудаторного, оскільки для оспорення правочину, що вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК), важливим є те, що учасники цивільного обороту використовують приватний інструментарій всупереч його призначенню, принципу доброї совісті та, зокрема, для, унеможливлення звернення стягнення на майно боржника (поручителя) чи зменшення обсягу його майна (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 20 серпня 2024 року в справі № 947/37261/21);

- для застосування конструкції фраудаторного правочину важливо щоб кредитору належало суб`єктивне цивільне право (зокрема, право вимоги). Цей суд неодноразово аналізував конструкцію фраудаторного правочину, тобто правочину, який вчиняється на шкоду кредитору для уникнення чи унеможливлення, зокрема, сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили, чи виконавчого напису. Тому необов`язково для застосування вказаної конструкції, щоб існувало судове рішення про стягнення зокрема, боргу чи був розпочатий судовий процес про стягнення боргу. Необхідно, щоб той чи інший правочин вчинявся на шкоду кредитору для уникнення чи унеможливлення, зокрема, сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) чи зменшення обсягу майна боржника (див. постанову Верховного Суду від 13 березня 2025 року в справі № 159/5846/23).

приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21).

Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (див. постанову Верховного Суду від 05 квітня 2023 року в справі № 523/17429/20).

Належним способом є відновлення становища яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК), і для повернення майна боржнику оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається (див. постанову Верховного від 12 квітня 2023 року в справі № 161/12564/21).

У цій справі метою позаконкурсного оспорювання є повернення спірного майна боржнику для звернення на нього стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому становищі, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; належним способом захисту кредитора є відновлення становища яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК), і для повернення майна боржнику оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається. Тому в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації належить відмовити внаслідок обрання неналежного способу захисту.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у розгляді позову про визнання недійсними оспорюваних правочинів та скасування на цій підставі реєстрації права власності з припиненням права власності суд повинен вирішувати питання про спростування презумпції правомірності правочину та має встановити не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення, тоді як у цьому випадку суд враховує те, що особа, яка звертається до суду з таким позовом повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваними договорами і в результаті визнання їх недійсними майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові й у разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача, суду не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства. Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові і не потребує перевірки обраного позивачем способу захисту і правової оцінки по суті спору.

У цьому конкретному випадку між первісним продавцем квартири та позивачем виникли кредитні правовідносини, позивач не є стороною спірних правочинів, власником , користувачем, чи іпотеко держателем спірної квартири чи іншим чином пов`язаним з правами на цю квартиру, вимог про визнання права власності не заявляв.

Встановивши, що позивач не довів наявності у нього іншого порушеного права (інтересу), аніж виникнення права вимоги щодо повернення кредитної заборгованості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову виключно з підстав відсутності порушення цивільних прав та законних інтересів позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, вони зводяться до неправильного тлумачення позивачем норм матеріального права, і є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції, висновки суду є достатньо аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Окрім цього під час засідання апеляційного суду представником ОСОБА_4 адвокатом Войтович Є.М. надані пояснення,що заборгованість перед стягувачем на теперішній час сплачена в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу ТОВ «Брайт Інвестмент» слід залишити без задоволення, а рішення Вільнянського районного суду Запорізької областівід 18 червня 2025 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» залишити без задоволення.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької областівід 18 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: