СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/396/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

10 жовтня 2025 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 31) про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 ТОВ «Київські енергетичні послуги» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування стягувач зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем електроенергії, на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, станом на день звернення до суду із даною заявою сума заборгованості за надані житлово-комунальні послуги становить 18 037 грн. 40 коп. Враховуючи наведене, стягувач просить стягнути із боржника заборгованість за спожиту електроенергію та понесені судові витрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2025 для розгляду даної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.

Суддя, ознайомившись із заявою про видачу судового наказу, доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

В силу ч. 1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, в силу приписів ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Крім того, у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Таким чином, вказана заява підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.

Разом з тим, у ході вивчення матеріалів справи та перевірки дотримання стягувачем вимог ЦПК України, суддею встановлено, що боржник ОСОБА_1 не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання. Наведене підтверджується інформацією з Єдиного демографічного реєстру (№1868605 від 08.10.2025).

Згідно з ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не має зареєстрованого на території Святошинського району м. Києва місця проживання, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 ЦПК України, які закріплюють самостійну підставу для відмови у видачі судового наказу, суддя доходить висновку про наявність достатніх підстав для відмови ТОВ «Київські енергетичні послуги» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 160-162, 165, 258-261, 351-356 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (04050, м. Київ, вул. Ю. Іллєнка, 31) про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому, відповідно до п. п. 15.5 п. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова