УХВАЛА

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 760/30986/1

провадження № 61-12951ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прібиткова Олена Василівна, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 15 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОЛОКА», ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Фірма «ФУНДАМЕНТ», про визнання рішення про розірвання договору незаконним, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прібиткова О. В., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2025 року

у цій справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання

про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема повне найменування (для юридичних осіб)

або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі

не зазначено ОСОБА_3 та його місце проживання, як особу, який поряд

з іншими учасниками справи подав апеляційну скаргу на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року.

За частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За таких обставин ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прібиткова О. В., необхідно направити на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій вказати всіх учасників справи, зокрема службу ОСОБА_3 та його місце проживання.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України

до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На виконання вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України представником заявника до касаційної скарги додано квитанцію від 15 жовтня

2025 року на суму 14 121,54 грн.

Разом з тим, на день подання касаційної скарги неможливо встановити точний розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині визнання

за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребування її з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі

№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані

з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви

про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить

про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі

№ 907/9/17 (провадження № 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).

Тому вимога у цій справі в частині визнання права власності на спірну квартиру

та її витребування із чужого незаконного володіння має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці, проте касаційна скарга та судові рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову (вартість спірної квартири).

Отже, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прібиткова О. В., слід надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості спірної квартири тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Виходячи з того, що зі змісту поданої касаційної скарги та копій судових рішень неможливо встановити ціну позову станом на день його подання, заявнику необхідно самостійно розрахувати розмір судового збору, виходячи із вартості спірного майна, та згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір»

за наступною формулою (А ? 1 % ? 200 %), де А - це вартість спірного майна,

і на підтвердження надати до суду докази його вартості та відповідно доплатити судовий збір.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо представник заявника відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Прібиткова Олена Василівна, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року та постанову Київського апеляційного суду

від 15 вересня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк