Дата документу 29.10.2025 Справа № 333/1922/24
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/1922/24 Пр. № 22-ц/807/1378/25Головуючий у 1-й інстанції: Піх Ю.Р. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

за участі секретаря Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ЗАПОРІЖГАЗ» (надалі - АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ»)про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (а.с.1-9), в якому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 01.07.2022 про часткове задоволення (в частині несанкціонованого газопроводу) акта про порушення № ZP003454 від 14.02.2022, оформлене протоколом засідання комісії № 533 з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 01.07.2022; - визнати протиправним та скасувати акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на суму 184439,68 грн., складений на підставі акта про порушення № ZP003454 від 14.02.2022; - стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати, які остання понесла у зв`язку з розглядом справи.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона є співвласником та постійно проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 . Послуги з газопостачання до будинку надає АТ. «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ». 14.02.2022 представники відповідача прибули до будинку з метою перевірки аварійної заявки співвласника будинку (батька позивача) щодо запаху газу із зовнішнього газопроводу. Обстежуючи газопровід, представники розкрили захисне покриття нижньої частини газової труби, що межує із поверхнею землі. Під цим захисним покриттям було виявлено отвір у тілі труби газопроводу діаметром приблизно 50 мм та на висоті приблизно 4-5 см від рівня землі, який було заглушено циліндричним металевим стрижнем, що був обрізаний врівень із зовнішньою поверхнею труби та додатково обмазаний по краям ізоляційним матеріалом. Оскільки представники відповідача не змогли викрутити вказаний стрижень, то вони наклали на виявлений отвір бандаж. Після цього представники відповідача склали акт про порушення № ZP003454 від 14.02.2022, в якому, серед іншого, зазначено нібито про встановлення порушення пп. 1 п. 1 гл. 2 розд. ХІ Кодексу ГРС - наявність несанкціонованого газопроводу. 01.07.2022 комісія з розгляду актів про порушення кодексу АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» ухвалила рішення про часткове задоволення Акта (в частині несанкціонованого газопроводу), оформлене протоколом засідання комісії № 533 з розгляду актів про порушення кодексу ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» від 01.07.2022. Після цього відповідач склав акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості (далі - Акт - розрахунок) і рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на суму 184439,68 грн. Водночас є всі підстави визнати протиправними та скасувати як Рішення, так і Акт-розрахунок з огляду на те, що всупереч п. 1 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРС та додатку 20 до Кодексу ГРС в п. 2 Акта детально не вказано вид, обставини і суть порушення Кодексу ГРС. Міститься лише посилання на те, що: «Детальний опис порушення у додатку до акту про порушення № 003454 від 14.02.2022». Так званий «Додаток № до акту про порушення № 003454 від 14.02.2022» підписаний лише представниками відповідача і не підписаний особою, за участі якої був складений Акт (батька позивача), що дозволяє обґрунтовано стверджувати про його недійсність, адже такий Додаток до Акта є його невід`ємною частиною та повинен підписуватись всіма особами, які підписали Акт, особливо з огляду на те, що в самому Акті взагалі детально не вказано вид, обставини і суть порушення. За інших обставин зміст Додатку повністю залежить від волевиявлення і дій представників відповідача, які можуть зазначати у ньому будь-які відомості на свій розсуд. Тому Акт не може бути визнаний дійсним та достовірним документом, оскільки він був складений із суттєвими порушеннями порядку та форми, встановленої законодавством. Даний отвір не можна розцінювати ні як газовий відвід, ні як штуцер, ні як патрубок. Він ніяким чином не був фізично з`єднаний з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання поза лічильником газу. Навіть у самому Додатку не вказано, яким чином було встановлено, що за допомогою так званого «несанкціонованого газопроводу» здійснювався несанкціонований відбір газу (крадіжка газу), так само як і конкретні відомості про «несанкціонований газопровід»: це газовий відвід, штуцер або патрубок; вид фізичного з`єднання (вварення, врізання) «несанкціонованого газопроводу» з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання; спосіб визначення того, що витрата (споживання) природного газу через «несанкціонований газопровід» не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). До того ж, батько позивача та співвласник будинку сам аварійно викликав представників відповідача з приводу запаху газу із зовнішнього газопроводу, що було б абсурдним за наявності та використання ним чи позивачем несанкціонованого газопроводу. Використання цього отвору для несанкціонованого відбору газу загалом є неможливим через те, що, як зазначено вище, отвір було замазано та заглушено циліндричним металевим стрижнем, що був обрізаний врівень із зовнішньою поверхнею труби, і викрутити його не було можливо. Так само як і неможливо з`єднати цей отвір як вихідний із газовою мережею внутрішнього газопостачання будинку через відсутність відповідних вхідних отворів для цього. За даних обставин не доведено причинно-наслідковий зв`язок між наявністю отвору у тілі труби газопроводу з можливістю використання його для необлікованих витрат природного газу в обхід газового лічильника і не встановлено самого факту споживання позивачем природного газу через цей отвір поза лічильником обліку газу. Отже, факт наявності несанкціонованого газопроводу, про який зазначено в Акті, не відповідає дійсності та не підтверджується об`єктивними даними. Згідно з абз. 1 п. 8 гл. 5 розд. ХI Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення; засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судовоекспертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»). Незважаючи на очевидне недотримання представниками відповідача законодавства при оформленні Акта, фактичну відсутність несанкціонованого газопроводу та недоведеність порушення позивачем відповідних норм Кодексу ГРС, Комісія визначила правомірність Акта та прийняла Рішення задовольнити його в частині несанкціонованого газопроводу, що свідчить про протиправність Рішення. Крім цього, засідання Комісії не було проведено відповідачем у визначений Кодексом ГРС двомісячний строк з дня складання Акта, а тому прийняття Рішення поза межами цього строку також підтверджує його протиправність.

В автоматизованому порядку для розгляду даної справи визначено суддю суду першої інстанції Піха Ю.Р. (а.с.35). Ухвалою суду першої інстанції (а.с.36) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року (а.с.114-117) в задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с.122-129) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

В автоматизованому порядку 10.06.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (а.с.134). Ухвалою апеляційного суду від 11.06.2025 року (а.с.135) витребувано у суду першої інстанції справу, яка надійшла до апеляційного суду 25.06.2025 року (а.с.138). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 26.06.2025 року (а.с.139), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с.140), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, відповідного штату суддів Запорізького апеляційного суду (10) взагалі, а також відпустки судді-доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року включно (довідка - а.с.147).

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином повідомлена апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи, у тому числі особисто (а.с. 148) та додатково через свого представника, що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України (а.с.150), позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотання про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності позивача ОСОБА_1 за присутності представника останньої адвоката Малишева (а.с.131) та представника відповідача АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» - адвоката Швайковського А.А. (а.с.151).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які будь-яких клопотань перед апеляційним судом не мали, проведення будь-якої експертизи у цій справі вважали недоцільним, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 279, 289, 352, 354-355 ЦПК Українита виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2 є співвласником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.11.2019 року (а.с.13), зареєстрована та проживає за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 26.10.2021 року (а.с.11).

Система газопостачання будинку АДРЕСА_1 введена до експлуатації 31.08.1979 року, що підтверджується приймально-здавальним актом від 31.08.1979 та робочим проектом газифікації (а.с.52 зворот - 53).

14.02.2022 року об 17 год. 40 хв. на аварійно-диспетчерську службу АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» (тел. 104) надійшло повідомлення про запах газу з зовнішнього газопроводу до будинку АДРЕСА_1 .

О 18 год. 00 хв. аварійна бригада прибула за місцем виклику. За фактом зовнішнього огляду газопроводу виявлено несанкціонований штуцер в газопроводі на висоті 4-5 см. від землі. Накладений бандаж діаметром 50 мм., Виток 0,2% усунуто; 200 мм. водяного стовпа, витоку газу немає, що відображено у аварійній заявці №1781.

З урахуванням виявлених порушень представниками Оператора ГРМ у присутності представника споживача ОСОБА_3 складено акт про порушення ZP№003454 від 14.02.2022 року за яким встановлено таке порушення: наявність несанкціонованого газопроводу (а.с.27).

Відповідно до додатку до акту про порушення, встановлено, що 14.02.2022 року під час аварійної заявки обстежили газопровід вихід з землі. Ввід на будинок території двору за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті обстеження було виявлено отвір у тілі труби (діаметром 50 мм.) з нарізаною різьбою та вкрученим болтом на висоті 4-5 см. від рівня землі. За допомогою несанкціонованого газопроводу здійснювався несанкціонований відбір газу (крадіжка газу). Порушення усунене шляхом накладення бандажу на отвір несанкціонованого газопроводу.

Листом від 11.05.2022 року №690-Сл-7111-0622 споживача запрошено на комісію з розгляду акту про порушення та повідомлено про місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 52 каб. 202 та дату і орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення 01.07.2022 року з 09.00 до 15.00 (а.с.58 зворот).

Згідно з протоколом №533 засідання комісії від 01.07.2022 року з урахуванням виявленням факту несанкціонованого втручання у роботу ГРМ, комісією АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення, частково (в частині наявності несанкціонованого газопроводу) акту про порушення №ZP003454 від 14.02.2022 року (а.с.60 зворот - 61).

Відповідно до розрахунку вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу склала 184439,68 грн. (а.с.61 зворот 62).

22.08.2022 року АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт розрахунок рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та рахунок на його оплату (а.с.62 зворот 63).

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

На виконання вимог статті 16 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467- VI від 08.07.2010 року (який був чинний до 01.10.2015 року) з 01 липня 2015 року здійснено відокремлення функцій транспортування, розподілу та постачання природного газу. З 01.11.2016 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року № 329-VІІІ, яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України. У відповідності до статті 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. У відповідності до статті 38 Закону права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. За пп. 11 п. ст. 1, п. 1 ст. 41 Закону кодекс газорозподільних систем це - правила експлуатації та доступу до газорозподільної системи, що затверджуються Регулятором. За приписами статті 40 Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до вищевказаних вимог діючого законодавства з 01 липня 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачання та газифікації «ЗАПОРІЖГАЗ» на підставі ліцензії з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу серія АЕ № 642479 здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності та користуванні, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно за вказаним в розумінні Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» серед, суб`єктів ринку природного газу, кваліфікується як Оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ).

Пунктом 1 та 2 гл. 1 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Абзацом 2, 3 п. 1 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ передбачено, що Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

За п. 3 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ).

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) Оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) або додатка 2 (для споживачів, що не є побутовими) до типового договору розподілу природного газу.

Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити: 1) присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку; 2) величину приєднаної потужності об`єкта споживача; 3) перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ.

Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначені права та обов`язки споживача, зокрема, споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (пункт 3 частини другої, частина третя цієї статті).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 59 Закону України «Про ринок природного газу», правопорушенням на ринку природного газу, зокрема є несанкціонований відбір природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Самовільне під`єднання - це під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньобудинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням встановленої законодавством процедури.

У пункті 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу XI Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток Х цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Судом першої інстанції у цій справі було правильно встановлено, що позивач ОСОБА_1 у суді першої інстанції не спростовувала той факт, що вона є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а отже тягар утримання майном, відповідно до ст. 322 ЦК України покладається саме на власника (співвласника). Таким чином, необізнаність позивача щодо наявності несанкціонованого газопроводу на території його домоволодіння не звільняє її від цивільної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення (п. 2 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем). Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (п. 3 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Згідно положень п. 8 гл. 5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Споживач (несанкціонований споживач), згідно п. 10 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За правилами пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців (п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).

Судом першої інстанції також було правильно встановлено, що 14.02.2022 року при проведенні перевірки аварійного витоку газу, акт № ZP 003454 за адресою: АДРЕСА_1 , було складено працівниками АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» у присутності ОСОБА_3 , який у тому числі також є співвласником вказаного будинку та чий підпис та відмітка про ознайомлення міститься в акті.

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що представниками відповідача АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» була дотримана процедура складання акту про порушення, встановлена чинним законодавством в сфері розподілу природного газу.

Так, на виконання вимог п. 8 глави 5 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем при складанні акта про порушення представником Оператора ГРМ в ньому вказано про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та зазначено: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення м. Запоріжжя, Південне шосе 52, Клієнтський простір каб.2 ; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення 01.07.2022 року з 09:00 до 15:00.

Крім того, лист був направлений ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням, яке було повернуто відправнику з причин «за закінченням терміну» зберігання.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії 01.07.2022 року, комісією з розгляду актів про порушення AT «ЗАПОРІЖГАЗ» було прийнято рішення про часткове задоволення акту про порушення № ZP 003454 від 14.02.2022 року в частині несанкціонованого газопроводу.

У розрахунку вказано, що за виявлене порушення згідно пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вартість необлікованого газу нарахована за граничними об`ємами за період з 14.08.2021-13.02.2022 року з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (газова плита - 1 шт., газовий котел - 1 шт., газовий водонагрівач - 1 шт.), зареєстрованих осіб - 1 особа, опалювальна площа 77,0 м2.

Під час розгляду акту про порушення № ZP 003454 від 14.02.2022 року споживач присутньою не була.

При вищевикладених правильно встановлених судом першої інстанції обставинах цієї справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надані позивачем акт про порушення, протокол засідання комісії щодо розгляду акту про порушення, розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на підставі акта про порушення є належними та допустимими доказами наявності несанкціонованого газопроводу; а тому за вказаних обставин, позов ОСОБА_1 до АТ «ОГРС «ЗАПОРІЖГАЗ» про захист прав споживачів у цій справі не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, відповідач мав право на складення вищезазначеного акту про порушення від 14.02.2022 року та прийняття вищезазначеного рішення комісії від 01.07.2022 року на підставі цього акту про часткове задоволення в частині несанкціонованого газопроводу та, відповідно, донарахування вищезазначених не облікованого (донорахованого) об`єму природного газу та його вартості саме відносно ОСОБА_1 у тому числі, оскільки:

-саме остання ( ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 », свідоцтво про шлюб, копія а.с. 15) ОСОБА_6 ) ще з 15.09.2018року (в силу вимог ст. ст. 1220 ч.2, 1268 ч. 5, 1296 ч. 3 ЦК України з дати смертіспіввласника частки будинку АДРЕСА_1 та спадкодавця - матері ОСОБА_7 а.с. 14) є співвласником частини цього будинку, хоча отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно у нотаріуса лише 31.10.2019 року (а.с. 13),

-та не зазначала у тому числі у своєму вищезазначеному позові у цій справі у суді першої інстанції про те, що вищезазначене порушення (несанкціонований газопровід - отвір у тілі труби (діаметром 50 мм.) з нарізаною різьбою та вкрученим болтом на висоті 4-5 см. від рівня землі) здійснив інший співвласник цього будинку її батько ОСОБА_3 (а.с.14), який є співвласником цього будинку ще з 28.10.2006 року (а.с. 14 зворот) та у тому числі був присутній при складанні цього акту лише як її (споживача) представник, та що, на її думку, саме відносно нього, можливо, треба скласти цей акт;

-сам факт наявності вищезазначеного отвору у тілі труби газопроводу (діаметром 50 мм.) з нарізаною різьбою та вкрученим болтом на висоті 4-5 см. від рівня землі (акт про порушення № ZP003454 від 14.02.2022) у її вищезазначеному будинку ОСОБА_1 у суді першої інстанції позивач у своєму позові у цій справі також не оспорювала та не спростовувала, заперечувала лише наявність її вини в його існуванні та факт користування нею останнім.

Проте, сама наявність такого несанкціонованого газопроводу у ОСОБА_1 , як співвласника вищезазначеного будинку (ст. 319 ч. 4 ЦК України власність зобов`язує), навіть, без наявного підключеного газового обладнання, вже є несанкціонованим втручанням в роботу газорозподільної системи у відповідності до п. п. 6 п. 7 глави 9 розділу Х, п. 1 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГРМ.

Крім того, позивач ОСОБА_1 та представник останньої на свій власний розсуд (ст. 20 ч. 1 ЦПК України) не надали у матеріали цієї справи саме належних допустимих доказів (висновок експертизи, спеціаліста тощо) на підтвердження того, що у ОСОБА_1 та інших осіб не було можливості взагалі користуватись цим несанкціонованим газопроводом та ним ніхто ніколи не користувався, якщо вони вважали, що останнє дійсно має значення для правильного вирішення цієї справи судом.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування позивача, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Позивач ОСОБА_1 та представник останньої не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, хоча суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні й послався на ст. 141 ЦПК України, проте, апеляційним судом встановлено, що цим оскаржуваним рішенням суд першої інстанції фактично не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції у цій справі.

Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім цього, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , як апелянт та споживач, була звільнена в силу вимог закону від сплати судового збору при подачі нею вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 травня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова апеляційним судом складена 10.11.2025 року, оскільки у період з 08.11.2025 року по 09.11.2025 року мали місце вихідні дні.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Трофимова Д.А.