справа № 362/159/25
провадження № 2-др/362/24/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

06.11.25 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Поповича О.В. розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мудраченка Івана Володимировича про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом ОСОБА_1 до Васильківської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки

та за зустрічним позовом Васильківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Суд установив:

Рішенням від 22 жовтня 2025 року суд залишив первісний позов ОСОБА_1 без задоволення, зустрічний позов Васильківської міської ради - без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мудраченко Іван Володимирович подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у який просить вирішити питання про стягнення з відповідача (позивача за зустрічним позовом) судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, в розмірі 28 000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Надаючи оцінку вимогами заяви представника позивача, відповідача за зустрічним позовом, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що вона понесла витрати на правову допомогу, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Разом із тим, пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги позивача за первісним позовом не було задоволено, відповідачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом також відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі, керуючись положеннями частини другої статті 141 ЦПК України, суд вбачає підстави для розподілу судових витрат (витрат на професійну правову допомогу) за заявою представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом, тільки у частині зустрічного позову.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за аналіз зустрічної позовної заяви, складання та направлення відзиву.

На підтвердження надання адвокатом наведених послуг суду надано акт до договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2025 року, у відповідності до якого гонорар за такі послуги склав 6 000,00 грн.

Понесення відповідачем за зустрічним позовом витрат на правничу допомогу адвоката також підтверджується платіжною інструкцією від 29 квітня 2025 року №1.124203477.1 на суму 6 000,00 грн.

Таким чином, надані відповідачем за зустрічним позовом докази підтверджують наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Оцінивши надані докази щодо надання правничої допомоги відповідачу за зустрічним позовом у справі, враховуючи відсутність заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу з боку позивача за зустрічним позовом, беручи до уваги специфіку та рівень складності справи, предмет судового розгляду та розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про доведеність понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Отже, додатковим рішенням про стягнення витрат на правову допомогу суд частково задовольняє заяву представника відповідача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 139, 141, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Васильківської міської ради (ідентифікаційний код 34627780) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення: 06 листопада 2025 року.

Суддя О.В. Попович