Провадження № 2-н/359/1830/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

встановив:

24 жовтня 2025 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява, якою представник заявника Біла І.В. просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 12 074,58 грн., а також витрати на судовий збір в сумі 302,80 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У заяві про видачу судового наказу представник ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» зазначає, що боржник зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №1941236 від 28 жовтня 2025 року, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Таким чином судом встановлено, що заявник просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ за адресою, відмінною від адреси її реєстрації. При цьому, до заяви не додано жодного доказу, який би свідчив, що ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою:АДРЕСА_1 , та/або користується послугами ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» за вищевказаною адресою.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючі ті обставини, що із заяви та доданих до неї доказів, суд приходить висновку про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 165, 260, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, відмовити.

Роз`яснити заявнику право на звернення з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В. Яковлєва