П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025року м. Київ

Справа №752/24330/24

Апеляційне провадження №22-ц/824/10451/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Кордюкової Ж.І. 14 квітня 2025 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання об`єктом права спільної сумісної власності, поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В

В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не виконала вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунула недоліки в повному обсязі, зокрема неповністю сплатила судовий збір та не зазначила розмір частки чистих доходів товариств, право власності на які вона просила визнати за нею.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 , її представником подано апеляційну скаргу, так як вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права. Позивач вказує на те, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху нею було подану уточнену позовну заяву, в якій було надано орієнтовний розрахунок вартості чистих активів, який охоплює активи обох товариств відповідно до фінансових показників, наявних у бухгалтерській документації, що була надана позивачем за первісним позовом на адвокатські запити.

Щодо судового збору, вказує, що наявність документів, що підтверджують безробіття, відсутність доходу, а також істотні витрати на життєво необхідні потреби є достатньою підставою для звільнення особи від сплати судового збору.

Вказує, що в уточненій позовній заяві вона просила не звільнити її від сплати судового збору, а надати відстрочку на оплату, свої наміри вона підтвердила сплатою частки судового збору за немайнові вимоги.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя відмовлено у відстроченні судового збору, позовну заяву залишено без руху у зв`язку її невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. А саме зазначено, що позивачу необхідно надати належним чином оформлену зустрічну позовну заяву, в якій вказати ціну позову, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, розмір частки чистих доходів ТОВ «Гідромаш Інжинірінг» та ТОВ «Гідромаш сервіс» та обґрунтований розрахунок сум, право власності на які ОСОБА_1 просить визнати за нею; доказів направлення належним чином оформленої зустрічної позовної заяви іншим учасникам справи; належним чином оформлений документ, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 1211,20 грн. та не більше 15140 грн.; належним чином оформленого документу, що підтверджує сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн. /т.1 а.с. 71-72/.

09 квітня 2025 року на виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 31 березня 2025 року представником ОСОБА_1 до суду першої інстанції подано уточнену зустрічну позовну заяву, в якій вона вказала ціну позову, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, власне письмове підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, долучено до зустрічної позовної заяви докази направлення зустрічної позовної заяви іншим учасникам справи та квитанцію про сплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн.

Разом з тим, ОСОБА_1 не було надано суду належним чином оформленої зустрічної позовної заяви, оскільки так і не вказано розмір частки чистих доходів ТОВ «Гідромаш Інжинірінг» та ТОВ «Гідромаш сервіс», право власності на які вона просила визнати за нею, а також не надано документу, що підтверджує сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, тобто 9999,50 грн

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, поділ спільного майна подружжя - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не виконала вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунула недоліки в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам справи та нормам процесуального законодавства, виходячи з наступного.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Зокрема, згідно з п. 2, 3, 4, 6, 10 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 вказаного Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а з підстав, визначених частиною 1 цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 Постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони процесу є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату судових витрат. Якщо через низький рівень майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати (постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2019 року, справа № 821/1896/15-а, провадження № К/9901/14384/18).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем був поданий зустрічний позов, який судом першої інстанції був залишений без руху у зв`язку з його невідповідністю вимогам процесуального закону. В доводах апеляційної скарги відповідач не вказує на необгрунтоване залишення позову без руху, а заперечує виключно щодо повернення цієї позовної заяви. Так, представником позивача на усунення недоліків позовної заяви було надано уточнену позовну заяву, в якій було вказано ціну позову, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, власне письмове підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, докази направлення зустрічної позовної заяви іншим учасникам справи, а також квитанцію про сплату судового збору за одну вимогу немайнового характеру.

Доводи відповідача щодо того, що нею в уточненій позовній заяві було надано орієнтовний розрахунок вартості чистих активів не можуть бути прийняті до уваги апеляційного суду, оскільки суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, чітко вказав що відповідачу необхідно надати розмір частки чистих доходів ТОВ «Гідромаш Інжинірінг» та ТОВ «Гідромаш сервіс» та обґрунтований розрахунок сум, право власності на які ОСОБА_1 просить визнати за нею. Разом з тим, в уточній позовній заяві було зазначено приблизну вартість активів ТОВ «ГІдромаш Інжиніринг» та ТОВ «Гідромаш Сервіс», тобто відповідачем не було зазначено розмір частки цих активів, на яку вона претендувала, таким чином не визначено належним чином зміст даних позовних вимог.

Що ж стосується усунення недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору, колегія суддів вказує наступне.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху суд відмовив у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки нею не було подано достатніх доказів відсутності доходу за попередній календарний рік та доказів, що підтверджують скрутне матеріальне становище позивача.

До уточненої позовної заяви відповідачем було долучено довідку з Київського міського центру зайнятості на підтвердження того, що на час подачі позову вона є безробітною.

Проте, колегія суддів погоджується з висновком першої інстанції, що сам по собі факт перебування відповідача на обліку як безробітної у центрі зайнятості не є єдиною та безумовною підставою для звільнення або відстрочення від сплати судового збору.

Обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан заявника для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на заявника. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Разом з цим, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження вказаної заяви, зокрема, доказів на підтвердження того, що позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, довідки про відсутність коштів на рахунках та/або про відсутність майна, у зв`язку з чим відсутні підстави для його задоволення.

Апеляційний суд зауважує, що для звільнення від сплати судового збору заявник має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави для звільнення такої особи від сплати судового збору.

З урахуванням вищевикладеного, наведені стороною відповідача доводи не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Колегія суддів звертає увагу позивача на те, що судом першої інстанції було роз`яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук