справа №439/2332/25
провадження №2-о/439/105/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

11 листопада 2025 року місто Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Войтюк Т.Л., вивчивши подання Органу опіки і піклування Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, заінтересована особа ОСОБА_1 , особа, щодо якої подається заява ОСОБА_2 про призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

Орган опіки і піклування Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області звернувся до Бродівського районного суду Львівської області, заінтересована особа ОСОБА_1 , особа, щодо якої подається заява ОСОБА_2 , у якій просить призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Згідно з п.5 ч.3 ст.175 ЦПК позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

У ч.1 ст.60 ЦК України зазначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За приписами ч.2 ст.300 ЦПК України суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке має відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України.

Всупереч зазначеному, заявником до подання про призначення опікуна не додано засвідчені належним чином докази, а саме рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним або продовження дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним, докази про виконання рішення суду про призначення ОСОБА_2 опікуна чи рішення про звільнення від обов`язків призначеного ОСОБА_2 опікуна.

Статтею 9 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно дост. 10 Конституції Українидержавною мовою в Україні є українська мова, яка згіднозі ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»є єдиною державною (офіційною) мовою в Україні.

Згідност. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до ч. 4ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою відповідно достатті 79 Закону України «Про нотаріат».

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.03.2025 у справі № 910/19964/23 колегія суддів погодилася з висновками судів першої та апеляційної інстанції про неприйняття до уваги доданих до позовної заяви документів, складених іноземною (російською) мовою за відсутності їх перекладу на українську. Вказувала на те, що згідно зістаттею 10 Конституції Українидержавною мовою в Україні є українська мова. Застосування мов в Україні гарантуєтьсяКонституцією Українита визначається законом. Відповідно до частини першоїстатті 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою. Відповідно достатті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України таЗаконом України «Про судоустрій і статус суддів». При цьому, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом. до письмових доказів, викладених недержавною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядкустатті 79 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, докази, не перекладені з російської мови (недержавної мови) на українську мову та не засвідчені належним чином в порядкустатті 79 Закону України «Про нотаріат» не є належними документами, оскільки не оформлені в установленому законом порядку. Такої ж думки дотримується Верховий Суд у постанові від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

З аналізу матеріалів подання суд встановив, що саме подання складене українською мовою, в той час як деякі з поданих органом опіки і піклування письмових доказів викладені російською мовою.Це позбавляє суд можливості належним чином дослідити подані докази, з`ясувати їх зміст та значення для справи, підтвердити чи спростувати обставини, на які посилається заявник у поданні. Окрім цього, подані копії не засвідчені належним чином.

Пунктом 3.1.Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, визначено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування

органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник.

Опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною (п. 5.1 Правил опіки та піклування).

До подання не додано рішення про звільнення попереднього опікуна від виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 5.4. Правил опіки та піклування, опіка припиняється, зокрема: у разі одужання або значного поліпшення здоров`я особи, яка була визнана недієздатною, і відновлення судом її дієздатності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, судизастосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до приписів чинного законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатностіЦПКпередбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК Українивстановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30.08.2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Орган опіки і піклування Заболотцівської сільської ради просить призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 як недієздатній особі унаслідок психічного розладу,однак не подав доказів судового контролю за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності.

Крім цього, перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначенийст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані - опікун особи, визнаної судом недієздатною (п.10 ч.1ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку»).

Виходячи з віку ОСОБА_1 правовідносини у цій справі можуть бути пов`язані з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому матеріали справи не містять інформацію про те, чи перебуває ОСОБА_1 на військовому обліку, і якщо так, то чи не призивався він на військову службу.

Також до участі у справі не залучено відповідний ІНФОРМАЦІЯ_1 як заінтересовану особу, при цьому взаємовідносини заявника з таким органом залежать від заявлених вимог щодо призначення ОСОБА_1 опікуном, що може вплинути на його права та обов`язки стосовно органів військового управління.

Відповідно дост.185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, заяву слід залишити без руху та надати час на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

Керуючись статтями 185,260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Подання про призначення опікуна Орган опіки і піклування Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, заінтересована особа ОСОБА_1 , особа, щодо якої подається заява ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати Орган опіки і піклування Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області строк десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити Орган опіки і піклування Заболотцівської сільської ради Золочівського району Львівської області, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Л. Войтюк