УХВАЛА

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 758/9599/24

провадження № 61-12655ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Київського міського центру зайнятості на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

встановив:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київського міського центру зайнятості, у якому просила суд поновити її на роботі на посаді начальника відділу взаємодії з роботодавцями Подільського управління Київського міського центру зайнятості, стягнути з Київського міського центру зайнятостіна її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 90 953,73 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Київського міського центру зайнятості від 10 липня 2024 року № 245-к про звільнення ОСОБА_2 з посади начальника відділу взаємодії з роботодавцями Подільського управління Київського міського центру зайнятості 17 липня 2024 року відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу взаємодії з роботодавцями Подільського управління Київського міського центру зайнятості з 17 липня 2024 року, а у разі відсутності такої посади, на аналогічній посаді.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 177 678, 90 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211, 20 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

08 жовтня 2025 рокуКиївський міський центр зайнятості засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції доказ доплати судового збору за подання касаційної скарги.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року в справі № 6-703цс15 та у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 452/832/16-ц, від 20 червня 2019 року в справі № 226/1664/18, від 26 червня 2019 року в справі № 761/20961/17, від 01 жовтня 2020 року в справі № 360/1772/19, від 08 жовтня 2020 року в справі № 202/2817/19, від 23 грудня 2020 року в справі № 285/4227/18, від 09 грудня 2021 року в справі № 646/2661/20, від 28 червня 2022 року в справі № 640/942/20, від 13 лютого 2023 року в справі № 295/2725/21, від 21 лютого 2023 року в справі № 522/10564/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також заявник просить суд до закінчення перегляду справи в касаційному порядку зупинити виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 177 678, 90 грн та судового збору в сумі 1 211, 20 грн.

Вказує, що разі виконання рішення суду першої інстанції, залишеного без змін постановою апеляційного суду, яке набрало законної сили, поворот його виконання у випадку повного чи часткового скасування буде практично неможливим.

Заявник вказує, що у результаті передчасного (до розгляду в суді касаційної інстанції) стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судового збору наноситься суттєва шкода державі, що може стати перешкодою для забезпечення у повному обсязі Київським міським центром зайнятості соціального захисту громадян та для здійснення виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, іншої допомоги, передбаченої чинним законодавством.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року, оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих мотивів та не надано жодних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема, не надано доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а доводи заяви зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.

Верховний Суд звертає увагу на те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Подільського районного суду м. Києва цивільну справу № 758/9599/24 за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру зайнятості про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

У задоволенні клопотання Київського міського центру зайнятості про зупинення виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 квітня 2025 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко