Справа № 627/470/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря судового засідання - Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , представник третьої особи - ОСОБА_1 , треті особи - Краснокутська державна нотаріальна контора Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жицька Яна Євгенівна про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До Краснокутського районного суду Харківської області засобами системи «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій представник позивача ОСОБА_4 просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 , посвідчений Жицькою Я.Є., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 15 жовтня 2024 року за реєстром №510.

Ухвалою суду від 23 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду по суті.

03 листопада 2025 року засобами системи «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_4 до судового засідання подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, витребування у приватного нотаріуса Жицької Я.Є. оригіналу заповіту (спадкової справи), витребування у КНП «ОЦО» оригіналів медичних документів, а саме: інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення, підписаній з КНП «ОЦО» ОСОБА_5 24.09.2024 року; інформовану добровільну згоду пацієнта на обробку персональних даних, підписаній з КНП «ОЦО» ОСОБА_5 24.09.2024 року; заяву про госпіталізацію 25.09.2024 р. від імені ОСОБА_6 ; заяву про видачу тіла 21.10.2024 р. від імені ОСОБА_6 ; витребування від ОСОБА_2 оригінали наступних документів: розписки про продаж майна 15.10.2024 р. від імені ОСОБА_5 ; заяву на видачу грошових коштів 15.10.2024 р. від імені ОСОБА_5 ; витребувати копію з Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса Жицької Я. Є., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, стосовно нотаріальних дій, вчинених по заповіту за реєстром № 510 від 15.10.2024 року.

Також, 04 листопада 2025 року представник позивача подала заяву про поновлення процесуального строку на подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та витребування доказів.

У судове засідання позивач не з`явилася, у поданому клопотанні про витребування доказів представник позивача зазначила розгляд клопотання проводити без участі заявниці та адвоката Мотальової-Кравець В.Ю.

Представник відповідача ОСОБА_7 надав до суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 10.11.2025 року, у їхню відсутність, проти клопотання ОСОБА_4 щодо витребування доказів та призначення почеркознавчої експертизи не заперечують.

Представник третьої особи - Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області надала до суду заяву про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жицька Я.Є. надала до суду заяву про розгляд цивільної справи, призначеної на 10.11.2025, у її відсутність.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про поновлення строку, витребування доказів приходить до наступного.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.3 ч.1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, такими засобами як письмовими доказами.

Крім цього відповідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. При цьому суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмету доказування.

Так, згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 84 ЦПК України, визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. При цьому, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Надання права комусь із сторін подати заяви чи клопотання з аргументами щодо предмету спору і не надання іншій стороні можливості відреагувати на такі аргументи - стало б свідченням порушення принципу рівності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, якийвирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою забезпечення принципу змагальності сторін та рівності усіх учасників справи перед судом, наявні підстави для поновлення представнику позивача строку для подання клопотання про витребування доказів, оскільки вони мають безпосереднє значення для розгляду справи та необхідні для призначення в подальшому почеркознавчої експертизи по справі, оскільки сторона позивача позбавлена можливості отримати їх самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 43, 76, 77, 81, 84, 127, 247, 258, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_4 про поновлення строку та витребування доказів - задовольнити.

Поновити представнику позивача ОСОБА_4 процесуальний строк для звернення з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи та витребування доказів.

Витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жицької Яни Євгенівни для проведення судової почеркознавчої експертизи:

- оригінал заповіту (спадкову справу), складеного ОСОБА_5 15 жовтня 2024 року, посвідченого Жицькою Я. Є., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 15 жовтня 2024 року за реєстром №510

- копію з Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жицької Я. Є., стосовно нотаріальних дій вчинених по Заповіту за реєстром № 510 від 15.10.2024 року.

Копію ухвали направити приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Жицькій Яні Євгенівні (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, 1 літ.А-5) для виконання, встановивши термін виконання 20 (двадцять) днів з моменту отримання копії ухвали.

Витребувати у Комунального некомерційного підприємства "Обласний Центр Онкології" оригінали наступних документів для проведення судової почеркознавчої експертизи:

- інформовану добровільну згоду пацієнта на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення, підписаній з КНП «ОЦО» ОСОБА_5 24.09.2024 року;

- інформовану добровільну згоду пацієнта на обробку персональних даних, підписаній з КНП «ОЦО» ОСОБА_5 24.09.2024 року;

- заяву про госпіталізацію 25.09.2024 р. від імені ОСОБА_6 ;

- заяву про видачу тіла 21.10.2024 р. від імені ОСОБА_6 .

Копію ухвали направити до Комунального некомерційного підприємства «Обласний Центр Онкології» (вул. Лісопарківська, буд. 4, м. Харків, 61070, ) для виконання, встановивши термін виконання 20 (двадцять) днів з моменту отримання копії ухвали.

Витребувати від відповідача ОСОБА_2 оригінали наступних документів для проведення судової почеркознавчої експертизи:

- розписку про продаж майна 15.10.2024 р. від імені ОСОБА_5 ;

- заяву на видачу грошових коштів 15.10.2024 р. від імені ОСОБА_5 .

Копію ухвали направити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) для виконання, встановивши термін виконання 20 (двадцять) днів з моменту отримання копії ухвали.

Особи, які не мають можливості подати витребувані докази взагалі або у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Попередити осіб, на яких цією ухвалою покладено обов`язок подати докази, що за неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. При цьому притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду витребувані докази.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud2022/.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: В. А. Каліберда