Справа № 570/5611/25
Номер провадження 2-о/570/226/2025
УХВАЛА

07 листопада 2025 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Дана позовна заява зареєстрована канцелярією суду в межах окремого провадження та присвоєно номер провадження № 2-о/570/226/2025.

Суддя, ознайомившись із матеріалами справи, вважає, що вказана позовна заява не може бути прийнята до розгляду Рівненським районний судом Рівненської області та підлягає передачі за підсудністю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю, а ст.30 ЦПК України визначено виключну підсудність.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №462/7217/18.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , судом встановлено, що від встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини, залежить виникнення у ОСОБА_1 права на її спадкове майно у вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної частки/паю розміром 2.60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця або, якщо це місце невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст1261 - 1265 ЦК України) (ст.ст.1216-1218, 1221, 1223, 1241 ЦК України).

Таким чином право на спадкування є не абстрактним, а цілком конкретним і невіддільним від предмету спадкування (спадкової маси, спадкового майна).

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Слід дійти висновку, що за правилами чинного ЦПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном, а тому за правилами ч.1 ст.30 ЦПК України позов повинен пред`являтися за місцем знаходження вказаного нерухомого майна, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18.

Встановлення факту спільного проживання в конкретній ситуації безпосередньо пов`язано з правом на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно.

Оскільки предметом заяви є встановлення факту спільного проживання на момент смерті спадкодавця, що необхідно для прийняття спадщини у вигляді нерухомого майна, то суд дійшов висновку, що заява стосується нерухомого майна, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.30 ЦПК України має розглядатися за правилами виключної підсудності місцевим судом, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташоване вказане нерухоме майно.

Виключна підсудність - це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи і виконання судового рішення.

Оскільки спадщина відкрилась щодо нерухомого майна, яке знаходиться у с. Михиївка, Звягельського району Житомирської області, необхідно застосовувати правила ч. 1 ст. 30 ЦПК України, тобто дана справа не підсудна Рівненському районному суду Рівненської області.

Положеннями п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин встановлені підстави для передачі справи на розгляд Звягельському міськрайонному суду Житомирської області.

Також, суд вважає за необхідне зверути увагу, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення не підсудна Рівненському районному суду Рівненської області зареєстрована канцелярією суду в порядку окремого провадження, що потребуватиме оцінки суду при прийнятті справи до розгляду.

Керуючись ст.ст.30, 31, 293, 294, 316 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Передати цивільну справу №570/5611/25 на розгляд Звягельського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з підстав, зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Гладишева Х.В.