УХВАЛА

29 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 461/4457/23

провадження № 61-12732св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьоїсудової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Пророка В. В.

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом)- ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом)- ОСОБА_2 ,

треті особи: Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Служба у справах дітей Вінницької міської ради,

розглянув заяву судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення місця проживання дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення дитиною 14-річного віку.

У липні 2023 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , у якому просилавизначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 .

У березні 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, у якій, посилаючись на те, що ОСОБА_2 вчиняє дії, спрямовані на перешкоджання спілкуванню дитини з батьком, просив суд:

- заборонити ОСОБА_2 обирати чи змінювати на інший навчальний заклад у місті Львові або місті Вінниці місце навчання ОСОБА_3 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 за письмовою згодою батька ОСОБА_1 визначити спосіб здобуття освіти у навчальному шкільному закладі ОСОБА_3 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше ніж протягом трьох годин з часу виникнення факту, повідомляти батька про захворювання та заплановані / ургентні медичні втручання і лікування дитини;

- зобов`язати ОСОБА_2 письмово повідомити ОСОБА_1 номер особистого мобільного телефону малолітньої ОСОБА_3 , а також у разі втрати чи зміни особистого номера телефону негайно повідомляти батька дитини про факт і причини зміни особистого номера ОСОБА_3 ;

- зобов`язати ОСОБА_2 надати батьку ОСОБА_1 письмово інформацію про місце та графік навчання або відвідування дитиною позашкільних закладів, гуртків, секцій тощо, а також негайно повідомляти батька про факт і причини зміни таких закладів, гуртків, секцій;

- забезпечувати ОСОБА_2 у дні, в які малолітня ОСОБА_3 перебуває разом із нею, щоденне спілкування з батьком ОСОБА_1 з 19:00 год до 21:00 год шляхом відеозв`язку, телефонного зв`язку, зокрема з використанням соціальних мереж;

- забезпечувати побачення та спілкування (контакт) ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_3 під час перебування на території будь-якого міста, де перебуватиме дитина без присутності матері, за місцезнаходженням дитини або в парках, скверах, розважальних закладах, на спортивних майданчиках, інших об`єктах дитячої інфраструктури.

Галицький районний суд міста Львова ухвалою від 25 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовузадовольнив.

Львівський апеляційний суд постановою від 20 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 25 березня 2024 року скасував у частині задоволення заяви ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 обирати чи/та змінювати на інший навчальний шкільний заклад у місті Львові або у місті Вінниці місце навчання малолітньої ОСОБА_3 , за письмовою згодою з батьком дитини ОСОБА_1 ; зобов`язання ОСОБА_2 за письмовим погодженням з батьком дитини ОСОБА_1 визначити спосіб (форму) здобуття освіти у навчальному шкільному закладі малолітньої ОСОБА_3 на наступний навчальний рік; зобов`язання ОСОБА_2 надати батьку дитини ОСОБА_1 письмово інформацію про місце та графік навчання та/або відвідування дитиною позашкільних закладів, гуртків, секцій тощо та повідомляти батька дитини про факт і причини зміни чи припинення відвідування таких закладів, гуртків, секцій; зобов`язання ОСОБА_2 невідкладно (не пізніше ніж протягом 3 (трьох) годин з часу виникнення факту) повідомляти батька ОСОБА_1 про захворювання та заплановані ургентні медичні втручання і лікування дитини; зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити можливість щоденного спілкування малолітньої ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 в період з 19:00 год до 21:00 год за допомогою відеозв`язку, телефонного зв`язку, зокрема з використанням соціальних мереж (Telegram, Viber, WhatsApp) та/або програм Zoom, Skype; зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити побачення (зустрічі) малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 під час його перебування на території населеного пункту за місцезнаходженням дитини, та відвідувати парки, сквери, дитячі розважальні заклади, спортивні майданчики та інші об`єкти дитячої інфраструктури. Ухвалив у цій частині нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні цих вимог заяви про забезпечення позову.

У вересні 2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року, а ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 25 березня 2024 року залишити в силі.

Верховний Суд ухвалою від 02 жовтня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали з Галицького районного суду міста Львова.

Вказана ухвала, на підставі частини третьої статті 415 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), була оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки Пророк В. В. , як суддя-доповідач у цій справі, не згоден з відкриттям касаційного провадження - на його переконання у відкритті касаційного провадження у цій справі слід було відмовити, про що детально описано в його окремій думці від 02 жовтня 2024 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з метою приведення у відповідність складу постійної колегії справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

18 серпня 2025 року суддя Пророк В. В. заявив про самовідвід у справі, оскільки є обставини, які можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 08 вересня 2025 року у задоволенні самовідводу відмовив.

15 вересня 2025 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з метою приведення у відповідність складу постійної колегії справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 20 жовтня 2025 року призначив цю справу до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вказана ухвала, на підставі частини третьої статті 415 ЦПК України, була оформлена суддею Петровим Є. В., оскільки Пророк В. В. , як суддя-доповідач у цій справі, не згоден з відкриттям касаційного провадження - на його переконання касаційне провадження у цій справі було відкрите помилково та підлягало закриттю, а справа могла бути розглянута колегією суддів у складі трьох суддів, про що описано в його окремій думці від 20 жовтня 2025 року.

22 жовтня 2025 року справа розподілена колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.

22 жовтня 2025 року суддя Пророк В. В. заявив про самовідвід у справі, оскільки є обставини, які можуть викликати сумніви в його об`єктивності та неупередженості.

Суддя Пророк В. В. зазначив, що саме з підстав висловлення ним окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд вже відводив його від участі у розгляді справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року) та справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року). Тому, оскільки в його окремих думках від 02 жовтня 2024 року та від 20 жовтня 2025 року була фактично викладена його правова позиція щодо результатів розгляду Верховним Судом справи № 461/4457/23, задля недопущення виникнення обставин, які могли б викликати в учасників справи та сторонніх спостерігачів сумніви щодо неупередженості судді та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, на підставі пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, він й заявив про самовідвід від розгляду справи № 461/4457/23 (провадження № 61-12732св24).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви судді Верховного Суду Пророка В. В., дійшов висновку, що заява не підлягає задоволеннюз таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої - третьої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, від 09 листопада 2006 року).

Згідно з частиною дев`ятою статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Зазначені суддею, який входить до складу колегії, - Пророком В. В. у заяві про самовідвід доводи не свідчать про існування обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час вирішення цієї справи.

Посилання у заяві про самовідвід на те, що саме з підстав висловлення суддею Пророком В. В. окремої думки щодо результатів розгляду касаційної скарги Верховний Суд відвів його від участі у розгляді справи № 757/7499/17-ц (провадження № 61?9313св20) (ухвала Верховного Суду від 20 березня 2024 року), справи № 456/253/22 (провадження № 61-6231ск24) (ухвала Верховного Суду від 12 липня 2024 року), справи № 461/6975/23 (провадження № 61-8129св24) (ухвала Верховного Суду від 06 листопада 2024 року) та справи № 2-750/11 (провадження № 61-7603св24) (ухвала Верховного Суду від 18 грудня 2024 року) колегія суддів відхиляє, оскільки під час вирішення у цій справі спору по суті суддя Пророк В. В. не заявляв самовідвід з тих підстав, що він в окремих думках від 02 жовтня 2024 року та від 20 жовтня 2025 року (щодо помилкового відкриття касаційного провадження на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню) вже висловив свою правову позицію за доводами касаційної скарги.

За таких обставин колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду відмовляє судді Верховного Суду Пророку В. В., який входить до складу зазначеної колегії суддів, у задоволенні заяви про самовідвід у зв`язку з відсутністю визначених цивільним процесуальним законодавством України обставин, які виключають його участь у розгляді цієї справи.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви судді Пророка Віктора Васильовича про самовідвід відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала відповідно до частини третьої статті 415 ЦПК України оформлена суддею Петровим Є. В.

Суддя-доповідачВ. В. Пророк
Судді:А. І. Грушицький
А. А. Калараш
І. В. Литвиненко
Є. В. Петров