Справа №731/505/25
Провадження №2/731/308/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Будімірової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», подану представником Альховською Іриною Богданівною, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2025 року від Альховської І.Б. яка діє в інтересах АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі довіреності, засобами електронного зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 13 січня 2021 року між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» було укладено Кредитний договір № . За умовами вищевказаного Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) кошти у сумі 46 767, 69 грн, шляхом їх безготівкового перерахування у спосіб зазначений Договором п.1.2., 1.4., з строком користування 60 місяців. Оплата за користування коштами обумовлена у наступній фіксовані відсотковій ставці: річні відсотки 0,01% від суми боргу за Договором та місячні відсотки 1.50% від суми кредиту.

У подальшому, 20 вересня 2021 року права вимоги за вказаним Кредитним договором були відступлені на користь АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі відповідного Договору про відступлення права вимоги № 200921.

Внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, станом на 12 травня 2025 року, у відповідачки утворилась заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 62 911,05 грн, з яких 46 767,69 грн заборгованість по тілу кредиту, 8,4 грн заборгованість по річним процентах та 16 134,96 грн заборгованість по щомісячним процентам.

20 червня 2025 на адресу боржника було відправлено повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № від 13 січня 2021 року, проте борг залишився непогашеним.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки ОСОБА_1 відповідну заборгованість за Кредитним договором № від 13 січня 2021 року у розмірі 62 911,05 грн. Також, позивач наполягає на розподілі судових витрат, у виді сплаченого судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 жовтня 2025 року.

24 вересня 2025 року від представника відповідача Лук`янової А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому остання просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. На обґрунтування вказаної позиції зазначає, що відповідач ОСОБА_1 дійсно мала намір отримати кредитні кошти та уклала із позивачем зазначений кредитний договір, однак кредитних коштів відповідач так і не отримала, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази такого зарахування, зокрема зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача чи їх перерахуванням третім особам, що свідчить про невиконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання кредиту. Відсутність у матеріалах справи заяви на отримання видачу кредиту, що має містити інформацію про позичальника, бажану суму кредиту, термін, мету, а також реквізити банківського рахунку позивальника. Виписка з особового рахунку клієнта надана позивачем не містить інформацію про нарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, а розрахунок наданий позивачем не може бути доказом наявності заборгованості, адже не є первинним документом, а є таким що створений самим позивачем.

Ухвалою суду від 25 вересня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 20 жовтня 2025 року у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року задоволено клопотання представника АТ «ТАСКОМБАНК» Альховської І.Б. про її участь у судовому засіданні, яке призначене на 20 жовтня 2025 року, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20 жовтня 2025 року в судовому засіданні представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з наведених в позові підстав.

20 жовтня 2025 року представник відповідача Лук`янова А.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволені позову з наведених у відзиві підстав, надала аналогічні пояснення, окрім того вказала, що відповідачкою жодних сплат на погашення заборгованості не здійснювалось.

У судовому засіданні було оголошено перерву за клопотанням представника позивача до 12 листопада 2025 року, а також протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представників по справі про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

24 жовтня 2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, клопотання про долучення до матеріалів справи доказу по справі та поновлення строку на подання таких доказів.

05 листопада 2025 року надійшло клопотання від представника позивача про долучення аналогічного доказу, що вже був поданий до суду 24 жовтня 2025 року до матеріалів справи, а саме платіжний документ, що підтверджує оплату за переуступку права вимоги.

12 листопада 2025 року представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» Альховська І.Б. у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку (а.с. 92), у змісті додаткових пояснень надісланих до суду 24 жовтня 2025 року вказала, про можливість розгляду справи за її відсутності, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі (а.с. 95).

12 листопада 2025 року представник відповідача Лук`янова А.О. у судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку (а.с. 92 зворот), звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

13 січня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», як кредитодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено Кредитний договір № (а.с. 7).

Відповідно до пункту 1.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених цим договором.

Істотні умови договору викладені в пункті 1.2 Договору, зокрема: тип кредиту кредит; сума кредиту 46 767,69 грн; строк на який надається кредит 60 місяців.

Відповідно до п. 1.4 підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми коштів за наступними реквізитами: 42 117,07 грн отримувачу ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (погашення поточної заборгованості за моїм діючим кредитним договором № від 28.04.2020 року); 594 грн отримувачу ТОВ «МЕГОГО» на рахунок ПАТ «АЛЬФА-БАНК у м. Києві призначення (оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ:Оптимальна» на 6 місяців за рахунок кредиту КД № від 13 січня 2021 року); 800 грн отримувачу ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 13 січня 2021 року); 300 грн отримувачу ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU від 13 січня 2021 року); 2 956, 62 грн отримувачу ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 13 січня 2021 року).

Пунктом 1.3. визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5178969, який є невід`ємною частиною договору (а.с. 7 зворот, 8).

Згідно Паспорту кредиту № 5178969 порядок та умови надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору; відсоткова ставка фіксована: щомісячні проценти 1.50% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річні проценти загальні 0.01% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів; загальні витрати за кредитом 42 104,12 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 88 871,81 грн; реальна річна процентна ставка 31.17%. У пункті 6 Паспорту кредиту викладено порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів).

Пунктом 2.2 Договору визначено, що цей договір, Паспорт кредиту № 5178969 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір.

Підписання позичальником ОСОБА_1 зазначеного Кредитного договору, Паспорту кредиту було здійснено шляхом власноручного підпису, цим самим засвідчивши своє волевиявлення.

Таким чином, судом встановлено, що вищезазначений Договір укладений у письмовій формі та відповідає положенням ЦК України.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача, щодо недоведеності позивачем факту ініціювання відповідачем отримання кредитних коштів на підставі відсутності заяви в матеріалах справи, адже у відзиві та безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_2 вказала про намір ОСОБА_1 отримати кредитні кошти та укласти зазначений кредитний договір.

Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та стороною відповідача не заперечується. За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та кредитодавцем ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено відповідний Договір.

На підтвердження надання коштів згідно кредитного договору надано виписку по особовим рахункам кредитного договору № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , період з 13 січня 2021 по 12 травня 2025 року (а.с. 27-36).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України).

У Положенні про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного Банку України № 75 від 04.07.2018, визначено, що виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

З огляду на виписку по особовому рахунку, що міститься в матеріалах справи слід зауважити, що така не містить дати складання, кваліфікованого підпису, або інші дані, які дали б змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Зокрема, у виписці відображено операцію від 20 грудня 2022 року оприбуткування на поза балансі заборгованості списаної за рахунок нарахованого резерву на підставі рішення Правління на суму 46 767,69 грн. Однак представник позивача у додаткових поясненнях вказала, що цей запис є внутрішнім бухгалтерським записом, що відображає фінансовий результат операції після продажу боргу фактору. Тобто фінансова установа у себе зняла цей борг з балансу, оскільки уже продано право вимоги фактору. Отже, даний запис не може братися до уваги судом як підтвердження зарахування кредитних коштів.

Натомість інших пояснень по виписці по особовому рахунку кредитного договору № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , представником позивача не надано, як і підтвердження факту зарахування коштів за реквізитами, передбаченими п. 1.4 кредитного договору № , а саме:

- 42 117,07 грн отримувачу ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (погашення поточної заборгованості за моїм діючим кредитним договором № від 28.04.2020 року);

- 594 грн отримувачу ТОВ «МЕГОГО» на рахунок ПАТ «АЛЬФА-БАНК у м. Києві призначення (оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ:Оптимальна» на 6 місяців за рахунок кредиту КД № від 13 січня 2021 року);

- 800 грн отримувачу ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (оплата страхового платежу за договором страхування № -ЛО від 13 січня 2021 року);

- 300 грн отримувачу ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU від 13 січня 2021 року);

- 2 956, 62 грн отримувачу ПАТ «Страхова компанія «ТАС» на рахунок АТ «ТАСКОМБАНК», призначення (оплата страхового платежу за договором страхування № -С від 13 січня 2021 року).

За таких обставин суд констатує, що сторона позивача не довела належними та допустимими доказами факт надання кредитних коштів у сумі 46 767,69 грн.

З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини.

20 вересня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладений договір про відступлення прав вимоги № 200921 (а.с. 9-18), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає АТ «ТАСКОМБАНК» свої права вимоги до позичальників, а АТ «ТАСКОМБАНК» набуває права вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «ЦФР» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору (п. 2.1. Договору про відступлення прав вимоги).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення прав вимоги № 200921 від 20 вересня 2021 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за Договором № , під порядковим № 7637, загальна сума заборгованості - 52 383,06 грн, з яких залишок заборгованість за тілом кредиту 43 672,8 грн.; залишок заборгованість за відсотками 0,39 грн.; залишок заборгованість за щомісячними відсотками 701,52 грн; сума простроченої заборгованості за тілом 3 094,89 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками 2,82 грн; сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками 4 910,64 грн. (а.с. 14).

За клопотання сторони позивача до матеріалів справи було долучено платіжний документ, що підтверджує оплату за переуступку права вимоги, а саме меморіальний ордер № 768960451 на суму 214 388 525,17 грн (а.с. 99, 104).

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1077ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно із статтею 1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір про відступлення прав вимоги, укладений між первісним кредитодавцем та АТ «ТАСКОМБАНК», скасований, відповідачем не надано. Напроти стороною відповідача чинність вказаного Договору факторингу не ставиться під сумнів.

Згідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № , укладеним 13 січня 2021 року, станом на 12 травня 2025 року позивачем було здійснено донарахування суми заборгованості. Загальна заборгованість становить 62 911,05 грн з яких: заборгованість за тілом кредиту 46 767,69 грн (на момент відступлення права вимоги становили 46 767,69 грн), заборгованість по відсоткам 8,40 грн (на момент відступлення права вимоги становила 3,34 грн), заборгованість за щомісячними процентами 16 134,96 грн (на момент відступлення права вимоги становила 5 612,16 грн) (а.с.24-26).

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відомостей щодо погашення суми заборгованості матеріали справи не містять, що також було підтверджено в судовому засіданні представником відповідача. Тобто відповідачем не здійснювалось конклюдентних дій на виконання договору.

Аналізуючи надані сторонами докази, їх заяви по суті справи та клопотання, суд дійшов таких висновків.

Суд позбавлений можливості перевірити, факт зарахування кредитних коштів за дорученням відповідача, що передбачено п. 1.4 Договору на користь третіх осіб.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

За таких обставин суд констатує, що сторона позивача не довела обставин, на які посилається в позові та які мають суттєве значення для вирішення справи, у зв`язку з чим, суд позбавлений законних підстав задовольнити заявлений позов.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с. 1, 2).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладається на позивача та з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (; юридична адреса: вул. С.Петлюри, 30, м. Київ, 01032), поданої представником Альховською Іриною Богданівною (юридична адреса: вул. Академіка Лазаренка Є., б. 4, каб. 4, м. Львів, 79026), до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 13 січня 2021 року, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко