Справа № 493/1499/25
Провадження № 2/493/847/25
04 листопада 2025 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду в м. Балті цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
18.08.2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою судді від 18.08.2025 року провадження у даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін.
Свою вимогу позивач мотивує тим, що 26.04.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 4755946 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2000,00 грн. на 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 37,36 % базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) та 2,50 % базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована), а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором.
Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора НОМЕР_7, що був надісланий на вказаний відповідачем/позичальником номер телефону НОМЕР_1 .
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором позики виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим, заборгованість за договором позики № 4755946 від 26.04.2023 року становить 7250 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу 2000,00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 5250 грн.
27.10.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 4755946 від 26.04.2023 року.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-64/23 від 27.10.2023 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7250 грн., з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 5250 грн. сума заборгованості за відсотками.
Крім того, 03.04.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір № 3577285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності на 360 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,00 % на день, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Е673, що був надісланий на вказаний відповідачем/позичальником номер телефону НОМЕР_1 .
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором позики виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 , який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.
28.11.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3577285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2023 року.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала клопотання, в якому просила розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 08.09.2025 року не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення прибуло до відділення, невдала спроба вручення. Конверт з копією ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду повернувся на адресу суду 22.09.2025 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
В судове засідання, яке було призначено на 26.09.2025 року відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду повернувся на адресу суду 22.09.2025 року з довідкою «Укрпошти» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 15.10.2025 року не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошта відправлення повертається відправнику з причин відсутності одержувача за вказаною адресою.
Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи призначеної на 23.10.2025 року та на 04.11.2025 року шляхом оголошення на офіційному сайті Судової влади України.
У зв`язку з неявкою відповідача в судові засідання та не повідомленням про поважні причини такої неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано, відповідно до ст. 280 ЦПК України, заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 26.04.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 4755946 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до п. 2 договору позики № 4755946 від 26.04.2023 року, позикодавець виконав свої зобов`язання, зокрема 26.04.2023 року передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 , сума позики складає 2000,00 грн., строк позики 15 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) - 37,36 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) - 2,50 %, дата надання позики 26.04.2023 року, дата повернення позики 11.05.2023 року.
Згідно п. 18 договору якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування пПозикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства (зокрема, щодо незастосування в період карантинних обмежень).
З копії довідки № КД-000030832/ТНПП від 19.05.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 26.04.2023 року, сума 2000,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_4 , номер платежу c268c54e-08c1-48ee-ad58-5fa70c60c9f6. Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.
27.10.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 01.02-64/23, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 4755946 від 26.04.2023 року.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-64/23 від 27.10.2023 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7250 грн., з яких: 2000,00 грн. сума заборгованості за основним боргом, 5250 грн. сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, що створило заборгованість у розмірі - 7250 грн., яка складається з наступного: 2000,00 грн. - заборгованість за тілом позики; 5250 грн. - заборгованість за відсотками, що вбачається з розрахунку суми заборгованості за договором позики № 4755946 від 26.04.2023 року за період з 26.04.2023 року по 27.10.2023 року.
Крім того, судом встановлено, що 03.04.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 було укладено Договір № 3577285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Відповідно до п. 1.1 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Вебсайт або Мобільний додатокок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.
Відповідно до п. 1.2. на умовах, встановлених договором, Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7000,00 гривень.
Згідно п. 1.2.1. за взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається Додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за Договором, відповідно до Графіку платежів (п.1.3 цього Договору).
Відповідно до п. 1.3. строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 24 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору.
Згідно п. 1.3.1. строк кредиту, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені Договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього Договору.
Згідно п. 1.3.2. рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у Графіку платежів - друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу».
Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4. договору). Стандартна процента ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п. 1.4.1. договору).
На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_5 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 7000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_5 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА».
28.11.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (до перейменування ТОВ «Росвен Інвест Україна» уклали договір факторингу № 01.02-77/23, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3577285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2023 року.
П. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
На підставі ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України.
Зі змісту абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті).
Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Свої зобов`язання первісні кредитори виконали в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених договором.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Нормами ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що умови щодо сплати процентів визначені договорами, укладеними 03.04.2023 року та 26.04.2023 року між первісними кредиторами і відповідачем, які ним підписані, то істотні умови договорів щодо сплати процентів погоджені сторонами та визначені договорами. Доказів скасування або визнання недійсними вказаних договорів в повному обсязі або окремої їх частини відповідачем не подано.
Зважаючи на те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку первісним кредиторам та позивачу не повернуті, що підтверджується розрахунками заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки між сторонами існували договірні відносини внаслідок укладання договору позики № 4755946 від 26.04.2023 року та договору № 3577285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.04.2023 року , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України).
Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 327 від 08.07.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягають задоволенню, отже з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст.1, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. ст. 205, 207, 509, 512, 514, 516, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст заочного рішення складено 04.11.2025 року.

СУДДЯ