Справа №676/6803/24
Номер провадження 2/676/485/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 р. Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В.,

секретаря судового засідання Мазуркевич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 07.10.2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Валківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства. Ухвалою суду від 28.08.2025 р. за клопотанням представника третьої особи замінено третю особу по справі на відділ ДРАЦС у Донецькій області Управління державної реєстрації СМУ МЮ. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що з відповідачем вони перебували у шлюбних відносинах з 2017 року по 2019 рік. Шлюб з відповідачкою офіційно не реєстрували. Від спільного проживання народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після народження сина ОСОБА_5 стосунки з відповідачкою погіршились, почали частіше сваритись. Відповідачка неодноразово говорила, що ОСОБА_5 не його кровний син, проходити тест на батьківство вона відмовлялась. З 2019 р. вони почали проживати окремо. Відповідачка подала до суду заяву про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей з нею. Вказує, що відповідачці не довіряє та вважає, що син ОСОБА_4 не його кровний син. Йому відомо, що сина ОСОБА_6 відповідач залишала його матері ОСОБА_7 та йшла по своїм справам в різний час і навіть вночі. Має інформацію, що відповідач за його відсутності по відрядженню спілкувалась з різними чоловіками. На той час він працював оглядачем вагонів в вагонному депо ОСОБА_8 . Вважає, що тест на ДНК - єдиний науковий метод точного встановлення батьківства відносно конкретної дитини, відповідачка в досудовому, добровільному порядку відмовляється провести тест. Позивач просить суд винести рішення яким: виключити відомості про його батьківство з актового запису №235 від 14.08.2018 року про народження ОСОБА_9 здійсненого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області; зобов`язати Валківський відділ ДРАЦС у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції внести зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження ОСОБА_4 та видати нове свідоцтво про народження його ім`я, просив вирішити питання про призначення судово-імунологічної експертизи. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у матеріалах доказів та раніше поданих заяв.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про слухання справи повідомлена належним чином. Попередньо подала до суду клопотання про призначення генетичної експертизи Дніпро. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів.

Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином. На виконання ухвали суду від 28.08.2025 року направили копію актового запису про народження ОСОБА_4 ..

Ухвалою суду від 25.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2024 року клопотання представника позивача задоволено, призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського НДЕКЦ МВС.

Ухвалою суду від 20.12.2024 року виправлено описки в ухвалі суду від 17.12.2024 року.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року поновлено провадження по справі, призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 30.07.2025 року зобов`язано Валківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати суду додаткові докази та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду .

Ухвалою суду від 28.08.2025 року клопотання представника третьої особи задоволено, замінено третю особу по справі Валківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язано замінений відділ ДВС надати суду додаткові докази.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у сторін народилось двоє дітей, син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6-7).

Згідно довідки виконавчого комітету Лиманської міської ради (а.с.8) від 06.08.2024 року №151, позивач разом з відповідачем та дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матір`ю позивача ОСОБА_7 проживали в період з 01.08.2017 року по 29.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання ухвали суду від 17.12.2024 року, 29.05.2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта Дніпровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, від 14.05.2025 року №СЕ-19/104-25/4697-БД (а.с.59-78). За висновком ОСОБА_1 може бути батьком ОСОБА_4 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , ймовірність події складає не менше ніж 99,171%.

На виконання ухвали суду від 28.08.2025 року, 08.09 .2025 року до суду надійшла копія актового запису про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .. В актовому записі про народження № 235 від 14.08.2018 року, ОСОБА_4 , батьками вказані сторони по справі, підставою запису відомостей про батька є заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 14.08.2018 року.

Позивач звернувся до суду з позовом, оскільки, неодноразово чув від відповідачки, що син ОСОБА_5 не його, поведінка в останні роки спільного проживання змусила його мати сумнів у кровному спорідненні з сином ОСОБА_5 . На підтвердження сумнівної поведінки відповідача під час проживання з позивачем надав суду письмові пояснення ОСОБА_7 (а.с.9), ОСОБА_11 (а.с.10)..

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 9 статті 7 СК України встановлено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено.

Як роз`яснено у пунктах 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (про виключення відомостей з актового запису про народження дитини), обставиною, яка підлягає доказуванню у справі, є те, чи являється особа, зазначена у актовому записі про народження дитини її біологічним батьком. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.

Зазначена норма спрямована на захист законних інтересів дитини. Вважається, що при прийнятті рішення про оформлення свого батьківства чоловік враховував усі можливі правові наслідки для себе, навіть з урахуванням того, що фактично батьком дитини є інша особа. Саме тому довільна зміна ним у майбутньому початкового рішення чи відзив поданої заяви до органу РАЦС про встановлення батьківства після його державної реєстрації не допускається.

Разом з тим законодавець не виключає право особи, записаної батьком дитини за її заявою про встановлення батьківства, оспорювати здійснений органом РАЦС запис за мотивами порушення волевиявлення (наприклад, якщо заява про встановлення батьківства була подана під впливом погрози, насильства тощо).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2020 року у справі № 606/2142/18 (провадження № 61-19502св19), звернута увага судам, що при вирішенні справ про оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін по справі.

За приписами ч. 5 ст. 136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 січня 2023 року у справі № 172/1206/21 (провадження № 61-9183св22) зазначається, що за приписами ч. 5 ст. 136 СК України для відмови в позові з цієї підстави в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати. Відповідно, з урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.02.2021р. в справі № 615/483/20.

Аналогічні правові висновки містяться також у постанові Верховного Суду у справі № 332/1618/22 від 10.01.2024р.

Отже, позивач (особа, яка оспорює батьківство) має надати докази, що він не є батьком дитини, а також, що в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її батьком.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини другої статті 77, статті 81 ЦПК України відповідач має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Судом з`ясовано, що 14.08.2018 року органом реєстрації актів цивільного стану було прийнято заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання батьківства стосовно ОСОБА_4 , про що свідчить виданий актовий запис про народження №235 від 14.08.2018 року.

Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та за період їх спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 , батьками вказані: позивач та відповідач по справі.

Відповідно до результатів дослідження № СЕ-19/104-25/4697-БД від 14.05.2025 року, проведеного у Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, ймовірність того, що ОСОБА_1 , може бути батьком ОСОБА_4 складає не менше ніж 99,171%.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, з врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141,206, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 136 СК України, суд ,

ухвалив:

в задоволенні позову відмовити.

На рішення учасниками судового розгляду може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.11.2025 року.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайнного суду Вдовичинський А.В.