Справа № 314/1946/25
Провадження № 2/314/1317/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач Вільнянська міська рада Запорізької області;

- третя особа ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради Запорізької області Запорізької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ларченко Ю. О. звернулася до суду з позовом до Любимівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Перемога Якимівського району Запорізької області, мешкав в АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заповітом, посвідченим Любимівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області від 04.06.1999 року № 47.

Відповідно до заповіту, ОСОБА_3 заповідає "сертифікат на право на земельну частку, серія ЗП № 0204689 розміром 5,81 га, розміщений в КСП "Таврія" Любимівської сільської ради".

За даним сертифікатом за свого життя спадкодавець отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 037157 відповідно до Розпорядження Вільнянської райдержадміністрації від 23 вересня 1999 року № 396 площею 6,41 гектарів для ведення товарного сількогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 396 03 листопада 1999 року. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :05:003:0015.

З питання прийняття спадщини на земельну ділянку ОСОБА_1 03 вересня 2023 року звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), спадкова справа № 205/2023. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у зв`язку з тим, що розпорядження заповідача викликає незрозумілості та суперечки після відкриття спадщини, а саме неможливо встановити, що заповідана саме земельна ділянка площею 6,41 га, кадастровий номер :05:003:0015.

Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, на позовних вимогах наполягають, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Від представника відповідача Вільнянської міської ради Запорізької області 19.06.2025 року надійшла заява, в якій зазначено, що відповідно до рішення Вільнянської міської ради «Про реорганізацію Любимівської та Новогупалівської сільських рад шляхом приєднання до Вільнянської міської ради» від 17.12.2020 № 5, правонаступником всього майна, прав та обов`язків Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, у зв`язку з чим саме Вільнянська міська рада є Відповідачем по даній справі, проти позову не заперечує та просить розглянути справу без участі представника відповідача, залишаючи вирішення справи на розсуд суду.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

30.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області, зобов`язано Вільнянську державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи № 205/2023 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08.05.2025 на виконання ухвали від 30.04.2025 до канцелярії суду надійшла копія спадкової справи 205/2023 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

19.06.2025 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.

30.09.2025 ухвала про заміну відповідача.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Перемога Якимівського району Запорізької області, мешкав в АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за заповітом, посвідченим Любимівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області від 04.06.1999 року № 47.

Відповідно до заповіту, ОСОБА_3 заповідає "сертифікат на право на земельну частку, серія ЗП № 0204689 розміром 5,81 га, розміщений в КСП "Таврія" Любимівської сільської ради".

За даним сертифікатом за свого життя спадкодавець отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 037157 відповідно до Розпорядження Вільнянської райдержадміністрації від 23 вересня 1999 року № 396 площею 6,41 гектарів для ведення товарного сількогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 396 03 листопада 1999 року. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :05:003:0015.

З питання прийняття спадщини на земельну ділянку ОСОБА_1 03 вересня 2023 року звернулась до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), спадкова справа № 205/2023. Проте у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у зв`язку з тим, що розпорядження заповідача викликає незрозумілості та суперечки після відкриття спадщини, а саме неможливо встановити, що заповідана саме земельна ділянка площею 6,41 га, кадастровий номер :05:003:0015, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу (ч.ч.1, 2 ст.1256 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень ЗК України (у редакції, чинній на момент отримання спадкодавцем державного акту на право власності на земельну ділянку 23 серпня 1999 року) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №467/356/19 (провадження №61- 8685св20) зазначено, що «відповідно до ч.2 ст.1256 ЦК України суд розглядає справу про тлумачення заповіту за наявності таких умов: 1) зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача; 2) наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту - спадкоємці мають різне уявлення про волевиявлення заповідача.

У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №172/1159/20 (провадження №61-14612св21) вказано, що у ч.ч.3, 4 ст.213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст.213 ЦК України.

У постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №576/2742/18 (провадження №61-10712св19) зазначено, що на нинішній час, як і на час складення заповіту, загальновживаним є поняття земельного паю як земельної ділянки отриманої внаслідок розпаювання земель.

При розпаюванні земельних ділянок не передбачено жодних обмежень чи заборон обміну сертифіката на земельний пай на декілька земельних ділянок з різним цільовим призначенням.

Судом встановлено, що спадкодавець отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 037157 відповідно до Розпорядження Вільнянської райдержадміністрації від 23 вересня 1999 року № 396 площею 6,41 гектарів для ведення товарного сількогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 396 03 листопада 1999 року. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :05:003:0015, за сертифікатом на право на земельну частку, серія ЗП № 0204689 розміром 5,81 га, розміщений в КСП "Таврія" Любимівської сільської ради, інших земельних ділянок не мав і не оформляв.

Виходячи з наведених обставин та у відповідності до вище наведених норм процесуального права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати.

Судові витрати у справі складаються із судового збору в сумі 1284,88 грн., вони понесені та сплачені позивачем і в силу ст. 141 ЦПК України підлягають зарахуванню на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 3 ЦПК України, ст.ст. 213, 1215, 1216, 1217, 1218, 1220, 1256, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,41 га, кадастровий номер :05:003:0015, розташовану на території Любимівської сільської ради, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Перемога Якимівського району Запорізької області, мешкав в АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.09.2025.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2

Відповідач: Вільнянська міська рада Запорізької області , 70002, Запорізька область, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, буд. 4, .

Третя особа: ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

30.09.2025