УХВАЛА

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 757/7664/22-ц

провадження № 61-12495 ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено. У порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_1 на транспортний засіб марки ВАЗ 21124, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та на транспортний засіб марки KIA CERATO, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортних засобів у розмірі 183 610,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Київськогоапеляційного суду від 26 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 рокуповернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року повернуто заявникові.

08 жовтня 2025 рокуОСОБА_1 подав до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» касаційну скаргу на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року, у якій просить скасувати заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 вересня 2025 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року вказану касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій необхідно зазначити місце проживання чи перебування іншого учасника справи, уточнити які судові рішення ним оскаржуються та вірно викласти прохальну частину касаційної скарги. Крім того, зазначити підстави касаційного оскарження та надати докази сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

23 жовтня 2025 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 на виконання ухвали Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року надійшла уточнена редакція касаційної скарги, до якої додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

З уточненої редакції касаційної скарги вбачається, що заявник подає касаційну скаргу на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року і просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Однак, Верховний Суд в ухвалі від 16 жовтня 2025 року звертав увагу заявника на те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня постанова Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року у справі за № 757/7664/22-ц. Також заявником не було долучено до касаційної скарги вказаної постанови.

Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій (частина перша статті 25 ЦПК України).

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр) не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Реєстру відомо, що заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року не було переглянуто судом апеляційної інстанції по суті, оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року повернуто заявникові.Касаційна скарга не містить вимоги про скасування постанови Київського апеляційного суду від 28 серпня 2025 року, яка долучена до касаційної скарги.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд наділений повноваженнями переглядати у касаційному порядку судове рішення, яке було ухвалено судом першої та апеляційної інстанцій, однак з Реєстру не вбачається ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 15 червня 2024 рокуу цій справі.

Таким чином заявник не виконав вимоги ухвали від 16 жовтня 2025 року щодо уточнення судових рішень, які ним оскаржуються, і уточнення вимог касаційної скарги з урахуванням статті 409 ЦПК України, так як, наполягаючи на оскарженні постанови Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року, яка не була ухвалена судом апеляційної інстанції, просить її скасувати, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 10 листопада 2025 року недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ураховуючи, що скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику, клопотання про звільнення від сплати судового збору вирішенню не підлягає.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у справі № 757/7664/22-ц вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь