Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2025 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Репушевської О.В.,

при секретарі судового засідання Рябощук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/981/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

у ч а с н и к и с п р а в и:

представник позивача Ткаченко М.,

відповідач ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

24 червня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитними договорами. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 серпня 2021 року між ТОВ"МІЛОАН" та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит №101207457. 29 грудня 2021 року було укладено договір №29-12/2021-45 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101207457. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101207457. Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №101207457. Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10-01/2023 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 66732,50 грн., яка складається 9000,00 грн. - тіло кредиту, 57732,50 грн. відсотки за користування кредитом, які позивач просить стягнути на свою користь.

Крім того, 27 вересня 2021 року між ТОВ"МІЛОАН" та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит №3429219.13 січня 2022 року було укладено договір №13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3429219. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3429219. Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3429219. Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10-01/2023 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 35200,00 грн., яка складається 5000,00 грн. - тіло кредиту, 29250 грн. відсотки за користування кредитом, 950 грн. заборгованість по комісії, які позивач просить стягнути на свою користь.

Окрім цього, 30 вересня 2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №4878634. 29 листопада 2021 року було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4878634. 10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4878634 . Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до відповідача за договором №4878634. Позивач зазначив, що не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив умови кредитного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, становить 6744,73 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2574,60 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 141,53 грн. інфляційні збитки, 28,60 грн. - нараховані 3% річних. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", ні на рахунки попередніх кредиторів. Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" суму заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 108677,23 грн., та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить суд стягнути з відповідача борг за кредитними договорами, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважає що з наданих матеріалів справи строк звернення до суду з відповідними вимогами минув, а доказів його переривання або поновлення позивачем не надано.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.ст. 205, 207 ЦК Україна, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Згідно положень ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору . Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.

Відповідно до положень ч.ч.1,3,4,7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до положень ст.611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Положеннями ч.1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно положень ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до положень ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором №101207457 від 27 серпня 2021 року, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року між ТОВ"МІЛОАН" та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит №101207457.

29 грудня 2021 року було укладено договір №29-12/2021-45 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101207457.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги №29-12/2021-45 року до Договору факторингу 29 грудня 2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 41082,50 грн., що складається з: 9000 грн. тіло кредиту, заборгованість за процентами 32082,50 грн.(а.с.125).

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101207457.

Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до відповідача за договором №101207457.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10-01/2023 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 66732,50 грн., яка складається 9000,00 грн. - тіло кредиту, 57732,50 грн. відсотки за користування кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" станом на 10 січня 2023 року, становить 66 732,50 грн., яка складається 9000,00 грн. - тіло кредиту, 32082,50 грн. відсотки за користування кредитом, 25650 грн. нарахування відсотків за період з 29 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року (а.с.91).

Факт перерахування коштів в розмірі 10 000 грн. згідно договору №101207457 на рахунок відповідача від ТОВ "Мілоан" підтверджено довідкою АТ КБ "ПРИВАТБАНК», згідно якої встановлено, що 27 серпня 2021 року через систему LigPayST були перераховані кошти в сумі 10 000 грн..

Згідно даних договору сума позики становить 10 000 грн., процентна ставка 1,25 відсотків за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.5.2 Договору. Стандартна (базова) ставка 5.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п. 1.6 Договору на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 Договору, строк позики (строк договору)30 днів (п. 1.3 Договору). Згідно п.2.3.1.2 Договору загальний строк пролонгації на стандартних (базових) умовах загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідно до позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи пролонгацію на стандартних (базових) умовах не доведено.

Згідно положень ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до даних розрахунку заборгованості вбачається часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Матеріалами справи доведено підписання відповідачем договору із використанням одноразового ідентифікатора, який містить умови кредиту, процентні ставки, а також доведено отримання відповідачем кредитних коштів у на банківську картку.

За даними Реєстру боржників за Договором відступлення права вимоги №29-12/2021 від 29 грудня 2021 року, розмір заборгованості відповідача, яка відступається, становить 41 082,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 9 000,00 грн., заборгованість за процентами за користування позикою на дату відступлення права вимоги 32 082,50,00 грн..

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно положень п.2.3.1.2 договору №101207457 від 27 серпня 2021 року зазначено, що строк дії Договору не повинен перевищувати 60 днів.

За відсутності доказів на підтвердження пролонгації договору позики №101207457 від 27 серпня 2021 року, укладеного між ТОВ"МІЛОАН" та відповідачем, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування процентів після закінчення строку кредитування.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 10 січня 2023 року у розмірі 25 650,00 грн. суперечить умовам договору, та нарахована поза межами його дії, відтак не може бути задоволена судом.

З урахуванням викладеного, оскільки позивачем одержало право (замість кредитодавця) за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 41082,50 грн., з яких: 9000 грн. - тіло кредиту, та 32082,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення 29 грудня 2021 року кредитодавцем права вимоги, у межах строку дії договору, у відповідності до розрахунку, наданого позивачем.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором №3429219 від 27 вересня 2021 року, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 27 вересня 2021 року між ТОВ"МІЛОАН" та ОСОБА_1 , укладено договір №3429219.

13 січня 2022 року було укладено договір №13-01/2022-79 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3429219.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги №13-01/2022-79 року до Договору факторингу 13 січня 2022 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 24 700,00 грн., що складається з: 5000 грн. тіло кредиту, заборгованість за процентами 18 750,00 грн., 950 грн. заборгованість по комісії (а.с.126).

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3429219.

Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3429219.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10-01/2023 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 35200,00 грн., яка складається 5000,00 грн. - тіло кредиту, 29250 грн. відсотки за користування кредитом, 950 грн. заборгованість по комісії (а.с.17).

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" станом на 10 січня 2023 року, становить 35 200,00 грн., яка складається 5000,00 грн. - тіло кредиту, 18750 грн. відсотки за користування кредитом, 950 грн. заборгованість по комісії, 10 500 нарахування відсотків за період з 13 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року (а.с.92).

Факт перерахування коштів підтверджується квитанцією № від 29 вересня 2021 року, згідно якої встановлено, що 29 вересня 2021 року через систему LigPayST були перераховані кошти в сумі 5 000 грн..

Згідно даних договору сума позики становить 5 000 грн., комісії за надання кредиту в сумі 950 грн., процентна ставка 2.50 відсотків за кожен день користування кредитом в межах строку кредитування, вказаного в п.1.5.2 Договору. Стандартна (базова) ставка 5.00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується у випадку продовження строку кредитування вказаного в п. 1.6 Договору на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 Договору, строк позики (строк договору)30 днів (п. 1.3 Договору). Згідно п.2.3.1.2 Договору загальний строк пролонгації на стандартних (базових) умовах загалом не може перевищувати 60 днів. Відповідно до позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи пролонгацію на стандартних (базових) умовах не доведено.

Згідно положень ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Матеріалами справи доведено підписання відповідачем договору із використанням одноразового ідентифікатора, який містить умови кредиту, процентні ставки, а також доведено отримання відповідачем кредитних коштів у на банківську картку.

За даними Реєстру боржників за Договором відступлення права вимоги №13-01/2022 від 13 січня 2022 року, розмір заборгованості відповідача, яка відступається, становить 24 700,00 грн., що складається з: 5000 грн. тіло кредиту, заборгованість за процентами 18 750,00 грн., 950 грн. заборгованість по комісії (а.с.126).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно положень п.2.3.1.2 договору №3429219 від 27 вересня 2021 року зазначено, що строк дії Договору не повинен перевищувати 60 днів.

За відсутності доказів на підтвердження пролонгації договору позики №3429219 від 27 вересня 2021 року, укладеного між ТОВ"МІЛОАН" та відповідачем, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування процентів після закінчення строку кредитування.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що нарахована ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 10 січня 2023 року у розмірі 10 500,00 грн. суперечить умовам договору, та нарахована поза межами його дії, відтак не може бути задоволена судом.

З урахуванням викладеного, оскільки позивачем одержало право (замість кредитодавця) за вказаним договором вимагати від відповідача виконання всіх грошових зобов`язань за договором позики, право вимоги за яким передано, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а стягненню підлягає заборгованість в загальному розмірі 24 700,00 грн., що складається з: 5000 грн. тіло кредиту, заборгованість за процентами 18 750,00 грн., 950 грн. заборгованість по комісії на дату відступлення 13 січня 2022 року кредитодавцем права вимоги, у межах строку дії договору, у відповідності до розрахунку, наданого позивачем.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором №4878634 від 30 вересня 2021 року, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 30 вересня 2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №4878634, відповідно до якого товариство зобов`язалося надати у позику 4000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 , у свою чергу зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку та на умовах, визначених цим договором (пункти 1.1, 1.3 договору).

Положеннями п.п.1.5, 1.7 договору встановлено, що кредит надається строком на 15 днів з кінцевим строком кредитування 15 жовтня 2021 року, зі сплатою процентів.

Відповідно до положень п.1.12 договору, строк дії договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного календарного року.

Факт перерахування коштів підтверджується квитанцією №448696225 від 30 вересня 2021 року, згідно якої встановлено, що 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 були перераховані кошти в сумі 4 000 грн.(а.с.78).

29 листопада 2021 року було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4878634.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги №29/11-1 року до Договору факторингу 29 листопада 2021 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 6574,60 грн., що складається з: 4000 грн. тіло кредиту, заборгованість за процентами 2574,60 грн.,(а.с.124).

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4878634 . Таким чином, ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" наділено правом вимоги до Відповідача за договором №4878634.

Згідно даних Витягу з реєстру прав вимоги до Договору факторингу №10-01/2023 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 6744,73 грн., яка складається 4000,00 грн. - тіло кредиту, 2574,60 грн. відсотки за користування кредитом (а.с.15).

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" станом на 10 січня 2023 року, становить 6744,73 грн., яка складається 4000,00 грн. - тіло кредиту, 2574,60 грн. відсотки за користування кредитом, 141,43 грн. інфляційні збитки, 28,60 грн. - нараховані 3% річних (а.с.90).

У зв`язку з не виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості у розмірі 6744,73 грн., яка складається 4000,00 грн. - тіло кредиту, 2574,60 грн. відсотки за користування кредитом, 141,43 грн. інфляційні збитки, 28,60 грн. - нараховані 3% річних(а.с.90)

За положеннями ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно положень ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Положеннями ст.530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі положень ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно положень ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем укладено кредитний договір та підписаний ним власноруч електронним підписом.

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

Разом з тим, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість.

Стосовно 3% річних та інфляційних збитків суд зазначає наступне.

Згідно положень ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у ст.625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5ЦК України, відтак приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічну позицію з цього приводу викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Під індексом інфляції розуміється показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, отже норма ЦК України, яка регламентує сплату індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов`язання, поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором. Відповідно до ч.1 ст.4Закону України"Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 %.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 у справі №6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. Про особливості здійснення нарахувань в порядку ст.625 ЦК України також зазначено в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 924/532/19.

Правовий аналіз положень ст.ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 ЦК України, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 у справі № 916/190/18.

Товариством здійснено нарахування 3% річних та індексу інфляції, що полягає в компенсації боржником плати за користування утримуваними ними грошовими коштами, належними до сплати.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №4878634 від 30 вересня 2021 року в розмірі 6744,73 грн., яка складається 4000,00 грн. - тіло кредиту, 2574,60 грн. відсотки за користування кредитом, 141,43 грн. інфляційні збитки, 28,60 грн. - нараховані 3% річних.

Загальна сума заборгованості відповідача за кредитними договорами перед ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" складає 72 527,23 грн.(41 082,50 + 24 700,00 +6 744,73)

Отже, позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню 66.74% від ціни позову (72 527,23 грн./108 677,23 грн. *100%).

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У пункті 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України в редакції Закону №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Відповідно до положень ч.4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 07 вересня 2022 року (справа №679/1136/21, провадження №61- 5238св22), виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, ст.257,258 цього Кодексу, підлягає застосуванню.

Більш того, Указом Президента України від 24 лютого 2022року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений і діяв по дату звернення з позовом до суду.

Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

З урахуванням викладеного, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом задоволено 66,74 % позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі: 1 616,71 грн.(2 422,40*66,74 %), та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 16 685,00 грн.(25 000*66,74%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207,526,527,530,611,612,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.4,12,77-82,141,259,263-265,273,274-279,352,354 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 72 527,23 грн., 16 685,00 грн. витрат та професійну правничу допомогу, та 1 616,71 грн. суми сплаченого судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Кривоозерський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя :