УХВАЛА

10 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 314/824/25

провадження № 61-13605ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» - адвоката Литвинця Сергія Анатолійовича, на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ТОВ «АІА Фінанс Груп» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 9 536,90 грн.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 липня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» заборгованість за кредитним договором № 1871385 від 22 березня 2019 року у розмірі 9 536,90 грн. В частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовлено.

ПостановоюЗапорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 липня 2025 року у цій справі скасовано в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу і ухвалtyj в цій частині нову постанову, якою стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» витрати на правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, у розмірі 1 500,00 грн. В решті рішення залишено без змін. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АІА Фінанс Груп» витрати на правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1 000,00 грн.

30 жовтня 2025 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «АІА Фінанс Груп»подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову частково і змінити її шляхом викладення резолютивної частини вказаної постанови у новій редакції про задоволення витрат на правничу допомогу.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі № 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

У цій справі ціна позову 9 536,90 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що справа оскаржується до Верховного Суду згідно підпункту а) в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, зокрема, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для заявника, оскільки вважає, що правозастосовча практика в питанні відшкодування судових витрат на правничу допомогу має фундаментальне значення для розгляду майже будь-якої категорії цивільних справ. З наведених підстав формування офіційної правової позиції Верховного Суду щодо застосування саме частини п`ятої статті 137 ЦПК України має як суспільне значення, так і виняткову важливість для позивача, оскільки позивач має досить значну кількість позовів у провадженні і відшкодування судових витрат, понесених у цих позовах необхідне для фінансової спроможності відновлення порушеного цивільного права.

Разом з тим заявник належним чином не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне та виняткове значення його касаційної скарги, та що справа становить значний суспільний інтерес у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на конкретні справи або їх кількісні показники, які б свідчили про те, що судами сформульовано різну правову позицію при вирішенні справ з аналогічними обставинами справи, а посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями, і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для учасника справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, касаційні скарги та додані до них матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА Фінанс Груп» - адвоката Литвинця Сергія Анатолійовича, на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року у справі № 314/824/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко