ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Чернівці

Справа № 724/1121/25

Провадження №22-ц/822/586/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Литвинюк І. М.,

суддів: Височанської Н. К., Лисака І. Н.,

секретар Собчук І. Ю.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 травня 2025 року, головуючий у І-й інстанції Ахмедов Р. А.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказував на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи.

Згідно з висновком ЛКК від 26.07.2024 № 310 ОСОБА_2 за рівнем обмеження життєдіяльності має обмеження щодо самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, а також здатності контролювати свою поведінку.

Окрім того, ОСОБА_2 перебуває на обліку в лікаря-психіатра з 2017 року. Хворий ОСОБА_2 є рідним братом дружини заявника ОСОБА_1 .

Вказував на те, що батьки хворого ОСОБА_2 померли і у нього залишилася лише рідна сестра ОСОБА_3 , яка взяла свого брата із зареєстрованого місця проживання до свого домоволодіння. Однак вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому не має змоги здійснювати догляд за своїм рідним братом, окрім того вона не має посвідчення водія, щоб періодично відвозити його на лікування.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19 липня 2024 року ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_2 та здійснює за ним постійний догляд. До складу сім`ї ОСОБА_2 входять: заявник ОСОБА_1 , сестра хворого ОСОБА_3 , а також діти останньої - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Будь-яких інших осіб, крім ОСОБА_1 , які могли б здійснювати опіку над хворим ОСОБА_2 , немає, оскільки його рідна сестра ОСОБА_3 зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

05 лютого 2025 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Даним рішенням було тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області.

17 березня 2025 року виконавчим комітетом Хотинської міської ради Чернівецької області винесено подання про призначення опікуном над ОСОБА_2 , як особою, що потребує опіки, саме його дівера (брата дружини) ОСОБА_1 .

Зазначав, що у ході тривалого проживання, догляду хворого ОСОБА_2 саме із заявником ОСОБА_1 у нього виник особливий зв`язок, зокрема хворий нікого окрім заявника фактично не сприймає та взагалі не розпізнає.

Просив встановити опіку та призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у поданні відсутня інформація про неможливість виконання таких функцій рідною сестрою ОСОБА_3 , оскільки перебування особи в декретній відпустці не може вважатися судом належно доведеною та обґрунтованою підставою неможливості здійснювати догляд за братом.

Відсутня будь-яка заява від ОСОБА_3 , подана до Хотинської міської ради, яка б засвідчила про її об`єктивну неможливість виконувати функцію опікуна над рідним братом.

Опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітньої особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Фізично допомогти недієздатній особі може будь-який член сім`ї, у тому числі заявник ОСОБА_1 , не маючи при цьому статус опікуна. Також чинне цивільне законодавство України не містить вимог, що опікун має бути однакової статі з підопічним.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2025 року тимчасово вже покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством. Зазначене рішення суду вступило у законну силу та є чинним на даний момент.

Отже, подання органу опіки та піклування про доцільність призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , складене при неповному з`ясуванні усіх обставин та без доведення зазначених вище умов, тому не може бути підставою для призначення заявника опікуном недієздатного дівера (брата дружини).

Призначення ОСОБА_1 опікуном над дівером (братом сестри) ОСОБА_2 може бути підставою для подальшого отримання відстрочки чи звільнення з військової служби.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник заявника ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким призначити ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 .

Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, винесено судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує на те, що можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

Подання про призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатного родича ОСОБА_2 , яке було скероване органом опіки та піклування до суду, містить перелік усіх необхідних документів. Інших документів чинними нормативно-правовими актами, якими врегульовано порядок та механізм вирішення судом питання про встановлення опіки та призначення опікуна, не визначено.

Суд першої інстанції не врахував об`єктивну неможливість інших членів сім`ї здійснювати догляд через вагомі причини: зокрема, через перебування ОСОБА_3 у декретній відпустці, а також відсутність іншої особи, спроможної реально забезпечити необхідний догляд, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення даної вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантується кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у контексті дотримання конвенційного принципу «суду, встановленого законом» дотримується позиції, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування «суду», а й на склад колегії у кожній справі (рішення від 04 травня 2000 року у справі «Buscarini v. San Marino», заява № 31657/96); фраза «встановлений законом» охоплює не тільки законодавство, що стосується установи і юрисдикції трибуналу, але і склад суду у кожній справі (рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Lavents v. Latvia», заява № 58442/00, пункт 114; від 02 квітня 2013 року у справі «Momиiloviж v. Serbia», заява № 23103/07, пункт 29; від 21 червня 2016 року у справі «Ignat v. Romania», заява № 58613/08, пункт 22); фраза «встановлений законом» також охоплює питання дотримання судом особливих правил, що регулюють його діяльність (рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 і № 29465/04, пункт 24).

У випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді (частина друга статті 34 ЦПК України).

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (пункт 1 частини другої статті 293 ЦПК України).

У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних (частина четверта статті 293 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року в справі № 727/5306/24 (провадження № 61-13213сво24) вказано, що: «законодавець поряд із загальним правилом про одноособовий розгляд цивільних справ у суді першої інстанції передбачив особливі правила формування складу суду для розгляду певних категорій справ окремого провадження, зокрема, щодо обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, а саме у складі одного судді і двох присяжних;

під час вирішення питання про встановлення недієздатності особи суд одночасно вирішує питання про встановлення опіки і призначення їй опікуна (за поданням органу опіки та піклування), а склад суду з розгляду такої категорії справ одноособово змінився на визначення суду у складі одного судді та двох присяжних. Проте суд, установивши наявність підстав для визнання фізичної особи недієздатною, може не визначитися із питанням встановлення опіки та призначення опікуна в єдиному провадженні, зокрема з огляду на невідповідність подання органу опіки та піклування вимогам закону щодо його обґрунтованості, змісту та процесуальної форми. Законодавством не передбачено, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі;

питання встановлення опіки і призначення опікуна, як і питання зміни чи звільнення опікуна, є похідними у справах про визнання особи недієздатною, а їх вирішення у наступному судовому процесі після вирішення питання про недієздатність фізичної особи не свідчить про те, що вони стосуються окремого факту, а є наслідком вирішення питання про недієздатність. Більше того, заява про призначення заявника опікуном в іншому судовому процесі може розглядатися, лише якщо суд вже встановив недієздатність фізичної особи, щодо якої ініціюється питання опіки. Встановлення опіки і призначення опікуна, які ініційовані та розглядаються після вирішення питання про недієздатність фізичної особи, є по суті продовженням незавершеної процедури визнання недієздатною фізичної особи, яка потребує особливого захисту та опіки з боку іншої особи / закладу, а їх вирішення в іншому судовому процесі не впливає на правила визначення складу суду.

Норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту частини другої статті 300 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 статті 6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною;

вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних.

З урахуванням висновків, сформульованих у цій справі, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2024 року у справі № 760/16466/23 (провадження № 61-9461св24), щодо розгляду справи про призначення заявника опікуном недієздатної особи суддею одноособово».

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

У справі, що переглядається, за наслідками розгляду заяви про встановлення опіки та призначення опікуном Хотинський районний суд Чернівецької області ухвалив оскаржуване рішення від 07 травня 2025 року одноособово, у складі одного судді (без двох присяжних). З огляду на висновки, викладені у цій постанові, судовий розгляд цієї справи повинен здійснюватися судом у складі судді та двох присяжних.

Отже, враховуючи, що справу в суді першої інстанції розглянуто неповноважним складом суду, вказане є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 01 травня 2024 року серії ААН (а. с. 7).

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ від 13 листопада 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю другої групи довічно у зв`язку із загальним захворюванням, рекомендована робота в спеціально створених умовах (а. с. 8).

Відповідно до Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 310, виданого КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради від 26 липня 2024 року, хворий ОСОБА_2 , 1975 року народження, є особою з інвалідністю ІІ групи, проживає разом з ОСОБА_1 в м. Хотин та потребує постійного стороннього догляду. Висновок дійсний до 26 січня 2025 року (а. с. 9).

Згідно з інформаційною довідкою № 40 від 26 липня 2024 року, виданою КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на диспансерному консультативному обліку з 2017 року (а. с.10).

ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с.11-12).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклала шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а. с. 13).

Батьки ОСОБА_2 померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а. с. 14-15).

Згідно з довідкою від 23 липня 2023 року № 01-22-114, виданою Хотинським ліцеєм №5, ОСОБА_3 з 09.10.2023 по 25.06.2026 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ Хотинського ліцею № 5- ОЗЗСО від 09.10.2023 № 93-к/тр) (а. с. 16).

Відповідно до довідки № 2316 від 22 липня 2024 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Дністровської РВА, ОСОБА_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 22 липня 2024 року перебуває та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини з 01.06.2024 по 30.06.2026 (а. с. 17).

З Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19 липня 2024 року № 2333 вбачається, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , рідним братом своєї дружини, на підставі висновку МСЕК серії 12 АГ № 725490 від 13 листопада 2015 року (а. с. 18).

З Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 13 вересня 2024 року № 2610 вбачається, що окрім ОСОБА_1 будь-яких інших осіб, які могли б здійснювати опіку над хворим ОСОБА_2 , немає, оскільки його рідна сестра ОСОБА_3 зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 19-20).

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2025 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним. Встановлено опіку над ОСОБА_2 . Тимчасово покладено обов`язки опікуна над недієздатним ОСОБА_2 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством. Рішення суду набрало законної сили 10 березня 2025 року (а. с. 21-28).

Як вбачається з подання виконавчого комітету Хотинської міської ради про призначення опікуна над фізичною особою, яка потребує опіки, від 17 березня 2025 року № 02-13-6-427, до Хотинської міської ради з письмовою заявою відповідно до п. 3 ст. 63 ЦК України звернувся ОСОБА_1 про призначення його опікуном над його дівером (братом дружини) ОСОБА_2 . Свої вимоги заявник мотивує тим, що його дівер ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу. Згідно з поданням вирішено призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичною особою, яка потребує постійного стороннього нагляду та догляду, який за своїм психічним станом в силу наявного у нього хронічного психічного захворювання не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Встановити опіку за місцем проживання ОСОБА_2 , фізичної особи, яка потребує опіки, за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 29-32).

З копії Витягу з рішення № 854/60 від 09 вересня 2024 року виконавчого комітету Хотинської міської ради «Про погодження кандидатур заявників на здійснення повноважень опікунів» встановлено, що визнано за доцільним призначення опікуном ОСОБА_1 над фізичною особою, що потребує опіки ОСОБА_2 (а. с. 33).

З копії відповіді Хотинської міської ради на адвокатський запит № 02-13-6-661 від 21 квітня 2025 року встановлено, що видатки на здійснення повноважень опіки та піклування безпосередньо органом опіки та піклування виконавчим комітетом Хотинської міської ради кошторисом, бюджетом Хотинської міської ради не передбачено, ніколи такі витрати в бюджеті не планувались. Хотинська міська рада є органом місцевого самоврядування, саме тому повноваження навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту населення ОМС не здійснюються. Умови для перебування осіб, які судом визнані недієздатними й потребують опіки в межах адміністративної будівлі чи інших приміщеннях, які є комунальною власністю Хотинської міської ради, в тому числі забезпечення таких осіб постійним місцем проживання на період до призначення опікуна, відсутні (а. с. 41).

Ухвалою Хотинського районного суду від 22 квітня 2025 року витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_5 відомості щодо перебування заявника ОСОБА_1 на військовому обліку, оскільки рішення суду у подальшому може вплинути на публічно-правові відносини між громадянином і державою, а саме отримання заявником відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації» (а.с. 46).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_6 , підписаним ТВО начальника Р. Кузнєцова № 4259 від 06 травня 2025 року підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 . За даними АІТС «Оберіг» з 17 грудня 2024 року ОСОБА_1 перебуває в базі порушників військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 по причині неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 у строк та місце, зазначене в повістці (згідно ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Даними щодо наявності у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_9 не володіє, оскільки за даними АІТС «Оберіг» даний громадянин за попередній період право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації не реалізовував (а. с. 48).

Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичною особою, яка визнана недієздатною.

За частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження№ 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

За змістом статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2024 року у справі№ 341/1526/23 (провадження № 61-6358св24) вказав, згідно з підпунктами 3.2, 3.3 Правил опіки та піклування опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину. Документи, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі.

Отже, можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Тому за наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний лише перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з поданням органу опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради про призначення опікуна над фізичною особою, яка потребує опіки, від 17 березня 2025 року № 02-13-6-427, з урахуванням рішення виконавчого комітету Хотинської міської ради від 09 вересня 2024 року, визнано доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

Також зі змісту подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради вбачається, що рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2025 року ОСОБА_2 визнано недієздатним.

Колегія суддів приходить до висновку, що подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради від 17 березня 2025 року не відповідає вимогам закону, оскільки вирішуючи питання про призначення саме ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради не перевірив можливість призначення опікунами інших близьких родичів, зокрема ОСОБА_3 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , та не навів достатніх мотивів щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 .

У постанові від 28 травня 2025 року у справі №641/7190/23 (провадження № 61-16711св24) Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність цього, уникаючи можливих зловживань, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном.

Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 348/1679/24 (провадження № 61-3728св25).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 . За даними АІТС «Оберіг» з 17 грудня 2024 року ОСОБА_1 перебуває в базі порушників військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 по причині неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 у строк та місце, зазначене в повістці (згідно зі статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Даними щодо наявності у ОСОБА_1 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_9 не володіє, оскільки зв даними АІТС «Оберіг» за попередній період право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації він не реалізовував.

Колегія суддів враховує, що приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 754/5841/17, від 27 лютого 2025 року у справі №344/2344/24 (провадження № 61-14969св24); від 04 червня 2024 року у справі № 753/1417/24 (провадження № 61-15890св24).

Зважаючи на те, що подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хотинської міської ради від 17 березня 2025 року не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, а матеріали справи не місять належних та допустимих доказів дійсності намірів ОСОБА_1 та необхідності забезпечення саме ним особистих майнових та немайнових прав (інтересів) недієздатного ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно з частинами 4, 5 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що справу в суді першої інстанції розглянуто неповноважним складом суду, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 417 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, задовольнити частково.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хотинська міська рада Дністровського району Чернівецької області (орган опіки та піклування), про призначення опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 04 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак