Справа № 740/5361/25
Провадження № 2/740/2473/25
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 кредитну заборгованість у сумі 51841 грн. 19 коп. та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.09.2020 АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 підписано заяву-договір № 909037-018 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит строком на 24 місяці у сумі 24907,70 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок в АТ «ТАСКОМБАНК». Проте відповідач належним чином не виконує кредитні зобов`язання, внаслідок чого станом на 02.09.2025 його заборгованість за кредитним договором склала 51841,19 грн., з яких: 17515,36 грн. заборгованість за кредитом, 1,97 грн. заборгованість за відсотками, 34323,86 грн. заборгованість за комісією.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «ТАСКОМБАНК», у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Вказує, що 16.09.2020 сторонами дійсно було укладено Заяву-договір №909037-018 про надання споживчого кредиту на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на суму 24907,70 строк кредиту 24 місяці, проценти за користування кредитом 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту 6,9% щомісячно. Таким чином, датою повернення кредиту є 16.06.2022.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у 3 роки.

Перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу в межах строку кредитування згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема і прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Він періодично сплачував заборгованість за кредитом, останній платіж був здійснений 16.06.2021, тому вважає, що кінцева дата перебігу строку позовної давності припадає на 16.06.2024, тоді як позивач звернувся до суду 15.09.2025.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд застосувати позовну давність, яка починається з 16.06.2021 і перевищує 3-річний термін та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою судді 18.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони, їх представники не з`явилися.

Представник позивача АТ «ТАСКОМБАНК» у позовній заяві просив провести розгляд справи без їх участі.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

16.09.2020 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір №909037-018 про надання кредиту (а.с. 4 зворот).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1 Заяви-договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб загальною сумою 24 907,70 грн. на строк 24 місяці, шляхом перерахування на поточний рахунок номер НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК».

Сторонами узгоджено, що проценти за користування кредитом становлять 0,01% річних, комісія за обслуговування кредиту - 6,9% щомісячно (пункти 1.3, 1.4).

Згідно з умовами вищезазначеної Заяви-договору, підписавши даний договір позичальник акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору.

Відповідач зобов?язався повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку, що містяться у додатку № 1 до заяви-договору (а.с.5), що є її невід?ємною частиною. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов?язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в додатку № 1 до цієї заяви-договору.

Згідно з пунктом 4.6 заява-договір набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов?язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

АТ «ТАСКОМБАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується меморіальним ордером № 649323873 від 16.09.2020 та випискою по особовому рахунку за період з 16.09.2020 по 02.09.2025 (а.с.14, 20-56).

Проте відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань станом на 02.09.2025 за ним утворилась заборгованість перед банком, яка згідно наданого позивачем розрахунку складає 51841,19 грн., з яких: 17515,36 грн. заборгованість за кредитом, 1,97 грн. заборгованість за процентами, 34323,86 грн. заборгованість за комісією (а.с.16-19).

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність згідно статті 256 ЦК України це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02.04.2020.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02.04.2020 до 30.06.2023.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15.03.2022 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії.

У подальшому, Законом 3450-ІХ від 08.11.2023 пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України було викладено в такій редакції: у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

При цьому, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, було введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, відповідними указами Президента України строк дії воєнного стану в України неодноразово продовжувався та режим воєнного стану в Україні діє до теперішнього часу.

Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» було виключено з ЦК України лише на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набрав чинності 04.09.2025.

Таким чином, строк, визначений статтею 257 ЦК України, продовжувався на строк дії воєнного стану з 24.02.2022 і до 03.09.2025, а отже позивачем при зверненні 16.09.2025 до суду з даним позовом до ОСОБА_1 строк позовної давності не пропущений.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач допустив порушення умов договору щодо своєчасної та повної сплати кредиту та плати за користування ним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 257, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», , адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, заборгованість за заявою-договором № 909037-018 про надання споживчого кредиту від 16.09.2020 в сумі 51841 грн. 19 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2422 грн. 40 коп., а всього стягнути з нього 54 263 (п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. 59 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь