Справа № 348/861/25
Провадження № 22-ц/4808/1419/25
Головуючий у 1 інстанції Гундяк Т. Д.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Баркова В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення сплаченого майнового відшкодування,за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Сечко Сергій Володимирович, на рішення Надвірняського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2025 року, ухвалене суддею Гундяком Т.Д. в м. Надвірна Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2025 року Моторне (транспортне) страхове бюро України(МТСБУ) пред`явило позов до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого майнового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.11.2020 приблизно о 00 год. 20 хв у темну пору доби, суху погоду, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Аudi А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася ділянкою дороги НОМЕР_2 , сполученням «Надвірна-Бистриця» по вул. Грушевського, що в м. Надвірна Івано-Франківської області, у напрямку с. Бистриця та допустила зіткнення з мотоциклом марки «Senke SК250GY-5» під керуванням ОСОБА_2 .

У результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій мотоцикла марки «Senke SК250GY-5» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного перелому правої стегнової кістки, закритого перелому променевих кісток обох передпліч, що відповідно до висновку судово-медичного експерта №58 від 17.03.2021 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2023 року у справі №348/1204/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито. Закриття провадження по справі не є реабілітуючою обставиною для винуватця ДТП.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник потерпілого своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 22.03.2021, заявою про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із витратами на лікування, та заявою про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності, від 22.03.2021.

Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на підставі наказу №3.1/11191 від 13.06.2024 та довідки №1 від 06.06.2024. Загальний розмір витрат МТСБУ, який складається із завданих відповідачем збитків внаслідок ДТП, складає 45917,24 грн, які позивач відшкодував потерпілому ОСОБА_2 у повному розмірі, що підтверджується платіжною інструкцією №913271 від 14.06.2024.

Посилаючись на викладене МТСБУ просило стягнути на свою користь з відповідача суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 45 917,24 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 3028 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.06.2025 залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Надвірняського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2025 року позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення сплаченого майнового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачене майнове відшкодування у розмірі 35 917,24 грн. В задоволенні решти вимог позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір в сумі 2 368,55 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду, МТСБУ, в інтересах якого діє адвокат Сечко С.В. подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що загальний розмір витрат МТСБУ складає 45 917 гривень 24 коп.

В ході розгляду справи третя особа ОСОБА_2 отримав від відповідачки 10 000 грн в якості компенсації за завдану моральну шкоду, пов`язану з отриманням травм внаслідок ДТП. Крім того, потерпілий подавав цивільний позов до відповідачки , в якому просив стягнути з неї моральну шкоду в розмірі 200 000 грн, проте ці обставини судом не взяті до уваги.

Враховуючи наведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позиція інших учасників справи

Відповідач ОСОБА_1 з доводами апеляційної скарги не погодилася, подала відзив, у якому, зокрема, зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження нею неодноразово здійснювалися спроби відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_2 , який відмовлявся від отримання грошових коштів. Тому вона поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» неодноразово надсилала грошовий переказ за його місцем проживання. Перший грошовий переказ було здійснено нею 09.06.2021 року на суму 10 000 грн., який був ним отриманий. 08.09.2021 року нею знову здійснено грошовий переказ на суму 15 000 грн, який був отриманий потерпілим 15.10.2021 року, що підтверджується фотознімком із повідомлення у чаті АТ «Укрпошта». 05.11.2021 року вона вкотре здійснила грошовий переказ ОСОБА_2 на суму 15 000 грн, що підтверджується квитанцією із АТ «Укрпошта», однак ці грошові кошти потерпілий відмовився забирати та у зв`язку із закінченням терміну зберігання їх було повернуто. Отже, стверджує, що нею вживалися заходи для повернення матеріальної шкоди ОСОБА_2 , зокрема, відшкодовано грошові кошти в сумі 25 000 грн під час судового розгляду кримінального провадження, у якому ОСОБА_2 мав статус потерпілого.

Просить позов задовольнити частково та стягнути з неї на користь МТСБУ грошові кошти в сумі 20 917 гривень 24 копійки та сплачений судовий збір в розмірі 3028 гривень; надати дозвіл на розтермінування заборгованості строком на 1 рік у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та тимчасовою непрацездатністю; взяти до уваги фотознімки, які були долучені нею до цивільної справи, так як неможливо отримати докази іншим способом.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи та ціну позову, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області по справі № 348/1204/21 від 05.12.2023, яка набрала законної сили 13.12.2023, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження №0000596 від 13.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. Цивільні позови ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , МТСБ України про стягнення 37 000 грн матеріальної шкоди та ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , МТСБ України про стягнення 115 309 грн матеріальної та 200 000 грн моральної шкоди залишено без розгляду.

У вказаній ухвалі встановлено, що обвинувачена ОСОБА_1 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000596 від 13.11.2020 року, вчинила дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Зокрема встановлено, що 13.11.2020 року приблизно о 00 год. 20 хв. у темну пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Аudi А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася ділянкою дороги С090901 сполученням «Надвірна-Бистриця» по вул. Грушевського, що в м. Надвірна, Івано-Франківської області у напрямку с. Бистриця. Дана ділянка дороги із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків. У цей час назустріч ОСОБА_1 , зустрічною смугою руху, у напрямку до м. Надвірна рухався мотоцикл марки «Senke SК250GY-5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 , маючи намір повернути ліворуч, проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконалася у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не обрала безпечної швидкості руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала дорогу зустрічному мотоциклу під керуванням ОСОБА_2 , а виїхала на смугу зустрічного руху, де допустила зіткнення із мотоциклом. При цьому, водій ОСОБА_1 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1., згідно якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.3., згідно якого на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу; п. 12.2., у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.12.4., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. В результаті порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій мотоцикла марки «Senke SК250GY-5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого травматичного перелому правої стегнової кістки, закритого перелому променевих кісток обох передпліч, що відповідно до висновку судово-медичного експерта № 58 від 17.03.2021 відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я. Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні дій, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та цивільний позов ОСОБА_2 в частині відшкодування витрат на його лікування визнала.

Що стосується вимог потерпілого щодо стягнення моральної шкоди, цивільного позову ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу (мотоцикла) та витрат на правову допомогу - заперечила з мотивів необґрунтованості таких вимог.

Представник ОСОБА_2 22.03.2021 відповідно до ст. 33, 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 13.11.2020 близько 00 год 37 хв у м. Надвірна Івано-Франківської області, в якій автомобіль марки Audi, номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 допустив зіткнення із мотоциклом марки Senke SK250GY-5 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до заяв представника ОСОБА_2 на виплату страхового відшкодування від 22.03.2021 надано реквізити для оплати та долучено документи, які підтверджують витрати на лікування ОСОБА_2 на суму 43 682,35 грн, долучено сертифікат відповідності хірургічних імплантів для остеосинтезу ТОВ УЦМСП, а також заявлено до виплати 3 333,33 грн страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності.

Згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» № 274 від 22.02.2022 на адвокатський запит наданий надано перелік медикаментів та виробів медичного призначення, придбаних за власний рахунок ОСОБА_2 , за період перебування на стаціонарному лікуванні у відділенні НЕМД, травматології, опіковому відділенні з 13.11.2020 по 02.12.2020.

Довідкою про тимчасову втрату працездатності (лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді від 21.02.2022 підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно перебував на лікуванні з 13.11.2020 по 02.12.2020 у Комунальному некомерційному підприємстві «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради».

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого №1446220 ОСОБА_2 визначено основний діагноз: політтравма. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин лобної ділянки (S.06.0) ЗТОГК. Забій правої легені. ДН ІІ-ІІІ ст (S28.7). Закритий перелом с/3 правої стегнової кістки зі зміщенням. Закритий перелом правої променевої кістки в т/м зі зміщенням. Закритий перелом лівої променевої кістки в т/м зі зміщенням. Множинні спадневі рани обох кистей (Т04.4), рвана рана шкіри прутня (S31/2) травматичний шок І ст.

Відповідно до складеного МТСБУ розрахунку на виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_2 підтверджені витрати на лікування становлять 42 594,66 грн, розмір відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, - 3 322,58 грн, загальна сума до сплати - 45 917,24 грн.

Згідно заяви про заміну банківських реквізитів №40907 від 05.06.2024 перерахування коштів представник ОСОБА_2 просив здійснити на розрахунковий рахунок отримувача ОСОБА_2 .

Відповідно до пошуку інформації щодо статусу полісу та страховика на 13.11.2020 відсутня інформація щодо транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Згідно виданої МТСБУ довідки №1 від 06.06.2024 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потеплілих сума до сплати ОСОБА_2 становить 45 917,24 грн, з яких: витрати на лікування 42 594,66 грн; тимчасова втрата працездатності 3 322,58 грн.

Відповідно до розрахунку № 1 від 20.05.2024 лікаря-експерта відділу експертиз у справі МТСБУ №75099 заявлені витрати на лікування становлять 43 242,16 грн, підтверджені - 42 594,66 грн, в тому числі операція метало остеосинтезу.

Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України № 3.1/11191 від 13.06.2024 доручено управлінню фінансів сплатити на рахунок ОСОБА_2 45 917,24 грн.

Згідно платіжною інструкцією №913271 від 14.06.2024 МТСБУ перерахувало ОСОБА_2 кошти у сумі 45 917,24 грн по справі № 75099, згідно наказу №3.1/11191 від 13.06.2024.

Під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції відповідач вину у вчиненні ДТП визнала та не заперечувала завдання шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_2 .

Відповідно до повідомлення АТ «Укрпошта» у чаті перекази коштів № від 09.06.2021 на суму 10 000 грн та № від 08.09.2021 на суму 15 000 грн виплачено 26.06.2021 та 15.10.2021 відповідно.

Згідно копії заяви від 05.11.2021 на приймання адресного переказу №3/63 ОСОБА_1 відправлено на адресу ОСОБА_2 кошти в сумі 15 000 грн з повідомленням: «відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яке відбулося 13.11.2020».

Відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 17.06.2025 товариство не має можливості надати інформацію щодо грошових (поштових) переказів з 01.01.2021 по 31.12.2022.

Обставина отримання ОСОБА_2 коштів в загальній сумі 10 000 грн ним визнана в ході розгляду справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався тим, що оскільки ОСОБА_1 відшкодовано потерпілому ОСОБА_2 10 000 грн, а підтверджені ОСОБА_2 витрати на лікування становлять 42 594,66 грн, відсутні підстави стягнення з неї як винної особи коштів у повному розмірі (45917,24 грн) в порядку зворотної вимоги (регресу), тому дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 35 917,24 грн сплаченого майнового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу) (45917,24 грн (розмір сплаченого МТСБУ потерпілому майнового відшкодування) за мінусом 10000 грн (відшкодованих відповідачкою потерпілому), в задоволенні решти вимог позову суд відмовив у зв`язку з їх необґрунтованістю.

З таким висновком суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Спірні відносини у цій справі виникли з того приводу, що здійснення товариством відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не уклав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, спонукає до відшкодування винуватцем в порядку регресу для МТСБ України виплаченої ним страхової суми третій особі.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зазначена норма, що регулює правовідносини щодо відшкодування шкоди, передбачає право регресу особи в разі, якщо вона відшкодувала потерпілому шкоду, завдану іншою особою в рамках деліктних правовідносин між нею та потерпілим.

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Статтею 1 Закону України «Про страхування», який був чинний станом на час подання заяви про виплату страхового відшкодування, передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, чинний на момент виникнення спірних правовідносин, регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 24.1-24.3 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Згідно ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно пп. «а», «г» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Доказами, що містяться у матеріалах справи, підтверджено факт сплати 14.06.2024 позивачем ОСОБА_2 коштів у сумі 45 917,24 грн (з яких: витрати на лікування 42594,66 грн, тимчасова втрата працездатності 3322,58 грн) як майнового відшкодування, що дає право МТСБУ на стягнення вказаного виплаченого майнового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу) із відповідача ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом, що спричинив ДТП, та не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно зменшив суму сплаченого позивачем майнового відшкодування.

Встановлено, що дійсно відповідачка здійснювала грошові перекази на користь потерпілого ОСОБА_2 . Так, відповідно до наданого відповідачем повідомлення АТ «Укрпошта» у чаті перекази коштів № від 09.06.2021 на суму 10 000 грн та № від 08.09.2021 на суму 15 000 грн виплачено 26.06.2021 та 15.10.2021 відповідно. Однак такі повідомлення не містять даних про відправника та отримувача коштів, а АТ «Укрпошта» не має можливості надати інформацію щодо грошових (поштових) переказів з 01.01.2021 по 31.12.2022. Суд першої інстанції правильно вважав, що такі надані відповідачкою докази не підтвердили перерахування вказаних коштів в сумі 10000 грн та 15000 грн.

Проте, оскільки обставина отримання ОСОБА_2 у червні 2021 року від відповідача коштів в загальній сумі 10 000 грн ним визнана, суд правильно вважав таку обставину доведеною.

Водночас відповідачем не доведено отримання ОСОБА_2 коштів в сумі 15 000 грн у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив факт отримання ОСОБА_2 у червні 2021 року коштів від відповідача в загальній сумі 10000 грн, однак дійшов помилкового висновку, що вказані кошти були перераховані потерпілому в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. При цьому, суд, зокрема, керувався тим, що 05.11.2021 ОСОБА_1 надсилала переказ на адресу ОСОБА_2 (такий переказ не було отримано ним) як відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Однак, колегія суддів зауважує, що це був зовсім інший переказ, щодо якого відповідачка надала квитанцію, у якій чітко вказано призначення платежу, водночас, будь-яких доказів того, що переказ на суму 10000 грн, який отримано ОСОБА_2 та визнано ним цей факт, було здійснено на відшкодування матеріальної шкоди останньому, відповідачка не надала. Більше того, ОСОБА_2 та його представник у суді першої інстанції стверджували, що кошти в сумі 10 000 грн перераховано в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Тому висновок суду першої інстанції про те, що 10000 грн відповідачка сплатила саме на відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 ґрунтується на припущеннях, не підтверджується матеріалами справи, що суперечить положенням ч.6 ст.81 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про зменшення сплаченого позивачем майнового відшкодування на 10000 грн, що сплачені відповідачем потерпілому, є помилковим, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (п.2 ч.1 ст.376 ЦПК України).

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить задовольнити частково позов та стягнути з неї на користь МТСБУ грошові кошти в сумі 20 917 гривень 24 копійки, а також надати дозвіл на розтермінування заборгованості строком на 1 рік у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та тимчасовою непрацездатністю. Такі клопотання не можуть бути задоволені, оскільки відповідач не подавала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, поданої представником МТСБУ.

Водночас, доводам, зазначеним у відзиві на апеляційну скаргу, судом апеляційної інстанції дано належну оцінку, оскільки встановлено, що підстав для зменшення сплаченого позивачем майнового відшкодування у зв`язку з частковим відшкодуванням відповідачем шкоди, немає.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на наведене, оскільки суд першої інстанції визнав встановленими обставини справи, які є недоведеними, зокрема, вважав, що 10000 грн відповідачка сплатила саме на відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_2 , у зв`язку з чим зменшив суму сплаченого позивачем майнового відшкодування, оскаржуване рішення суду необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов МТСБУ задовольнити повністю, стягнувши з ОСОБА_1 на користь МТСБУ сплачене майнове відшкодування у розмірі 45917,24 грн.

Щодо судових витрат

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, а за подання апеляційної скарги - 4542 грн. Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, вказані витрати на загальну суму 7570 грн необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Щодо оскарження постанови суду апеляційної інстанції

Згідно вимог пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому судове рішення у цій справі в касаційному порядку оскарженню не підлягає, проте у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, воно може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, в інтересах якого діє адвокат Сечко Сергій Володимирович, задовольнити.

Рішення Надвірняського районного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про стягнення сплаченого майнового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02653) сплачене майнове відшкодування у розмірі 45917 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 24 копійки, а також сплачений судовий збір в розмірі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: О.В. Пнівчук

В.М. Барков