Провадження № 2-др/742/40/25
Єдиний унікальний № 742/3609/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., розглянув заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Фесика Ігоря Анатолійовича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Фесик Ігорем Анатолійовичем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України шляхом вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заява аргументована тим, що на розгляді Прилуцького міськрайонного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики , а тому в порядк вимог ст.270 ЦПК України заявник і просить ухвалити додаткове рішення.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до стаття 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;3) судом не вирішено питання про судові витрати;4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.1 ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що: «суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами».

У інший постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Судом встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено.

Матеріалами справи підтверджено, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 у суді першої інстанції здійснював адвокат Фесик І.А. на підставі ордеру на надання правничої допомоги б/н від 22 липня 2025, договору про надання правничої допомоги від 22 липня 2025(а.с.68,70).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Фесик І.А. до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про розподіл судових витрат у відповідності до ст.41 ЦПК України та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

14.10.2025 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Фесик Ігорем Анатолійовичем подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в порядку ст.270 ЦПК України шляхом вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: просить стягнути з позивача на користь відповідача 20800 грн грн витрат на правничу допомогу.

За таких обставин суд вважає, що представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Фесик І.А. дотримано вимоги ст.141 ЦПК України щодо подачі доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу та звернення з клопотанням про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 22 липня 2025 та ордеру на надання правничої допомоги б/н від 22 липня 2025, виконавець адвокат Фесик І.А. бере на себе зобов`язання надати клієнту ОСОБА_1 наступну правничу допомогу: ознайомитись з позовною заявою та доданими до неї документами; підготувати відзив на позовну заяву та зібрати необхідні докази у справі, оформити відзив на позовну заяву з додатками в електронному суді; скласти необхідні клопотання до суду; скласти заперечення на відповідь на відзив; представлити інтереси замовника в суді першої інстанції, користуватись всіма правами наданими ст.43,49 ЦПК України у справі №742/3609/25; в разі необхідності підготувати апеляційну скаргу(а.с.70)

Згідно із п. 5.1.1 указаного договору вартість правничої допомоги визначається з урахуванням рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару та з урахуванням складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та значенням справи для замовника.

Відповідно до п.5.5 договору, вартість послуг адвоката, пов`язаних з наданням правничої допомоги таких, як ознайомлення з матеріалами справи, надання усної консультації, складання заяв у справі становить 1500 год за годину праці адвоката; представництво інтересів замовника -10000 грн (а.с.70 зворот).

Відповідно до акту наданих послуг по договору про надання правничої допомоги від 22 липня 2025 року, розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу, у відповідності до договору про надання правничої допомоги від 22 липня 2025 укладеного між адвокатом Фесик І.А. та ОСОБА_1 , надана правова допомога складається з наступного: ознайомлення з позовною заявою та доданими до неї документами 1 год 15 хв, вартістю 1725 грн; з`ясування фактичних обставин справи з замовником та надання усної консультації-1 год 05 хв, вартістю 1575 грн, складання відзиву на позовну заяву та збирання доказів 4 год, вартістю 6000 грн; оформлення відзиву на позовну заяву з додатками в електронному вигляді 30 хв, вартістю750 грн; складання клопотань у справі 30 хвилин -750 грн; представництво інтересів замовника в суді першої інстанції у справі №742/3609/25 10000 грн(а.с.69,71)

10 листопада 2025 року представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом Карпенко В.К. було надано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, при цьому зазначає, що адвокат Фесик І.А. представив інтереси ОСОБА_1 та прийняв участь у 2 судових засіданнях у справі (25.09.2025 тривалістю з 15 год 25 хв по 15 год 35 хв та 13.10.2025 з 14 год 05 хв по 15 год 21 хв, всього 1 год 26 хв. Вартість послуг, що заявив адвокат Фесик І.А. є значно завищеними та не відповідають затраченному часу та виконаних адвокатом робіт у вищевказаній справі.

Зважаючи на прийняте судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку доводам заявника , щодо реальності та співмірность витрат понесених відповідачем, суд погоджується з доводами представника позивача, про те, що витрати на правничу допомогу відповідача в розмірі 10000 гривень, за придставництво інтересів відповідача в суді , з урахуванням часу судових засідань, а саме близько 1,5 години не відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, а тому в ційчастині суд вважає визначити розмір витрат на участь представника в судових засіданнях в сумі 3000 гривень.

За таких обставин, з врахуванням заяви представника позивача про зменшення судових витрат, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким заяву представника відповідача задовольнити частково, стягнувши з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 13800 грн витрат на професійну правову допомогу.

Керуючись ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Фесика Ігоря Анатолійовича про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (тринадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО