ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 639/3439/23
Номер провадження 22-ц/818/3234/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,

представника позивачки адвоката Загорулько Є.О.,

представника відповідача Лісовіна О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2025 року в складі судді Єрмоленко В.Б. по справі № 639/3439/23 за позовом ОСОБА_1 до Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що наказом Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби № 99-ОС від 08 травня 2023 року її було призначено на посаду заступника директора державної лабораторії. Проте наказом відповідача «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 » від 29 травня 2023 року №139-ОС вказаний наказ скасовано як такий, що суперечить п. 11 Положення про Харківську регіональну державну лабораторію, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року № 286. Копію наказу вона отримала поштою 01 червня 2023 року.

Вважає наказ від 29 травня 2023 року №139-ОС протиправним, оскільки фактично її звільнено без законної підстави. У преамбулі наказу вказано, що її призначено без погодження з ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, однак таке погодження було надано листом від 09 травня 2023 року № 7.0-057/4135-23. Крім того, наказ було видано в період її тимчасової непрацездатності.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 » від 29 травня 2023 року №139-ОС; поновити її на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 30 травня 2023 року та стягнути на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення з посади (29 травня 2023 року) по день ухвалення судом рішення, а також судові витрати.

Харківська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів подала до суду відзив, в якому зазначила, що позивачка 28 жовтня 2022 року наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 553-к була призначена на посаду в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії. Наказом Держспоживслужби від 26 квітня 2023 року № 277-к ОСОБА_1 звільнено за п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України. У подальшому наказом від 08 травня 2023 року № 99-ОС ОСОБА_1 прийнята на роботу на посаду заступника директора лабораторії, і того ж дня їй була надана відпустка без збереження заробітної плати на один день. 09 травня 2023 року ОСОБА_1 відкрила лікарняний, який закрито 26 травня 2023 року. Оскаржуваним наказом від 29 травня 2023 року за № 139-ОС скасовано наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу, оскільки всупереч п. 11 Положення про лабораторію, наказ про прийняття її на роботу прийнято без погодження Головного управління. Лист-погодження надійшов лише 09 травня 2023 року. Крім того, в.о. директора лабораторії С. Цимбаліст повідомила, що 08 травня 2023 року до неї не надходила заява ОСОБА_1 про призначення на посаду заступника директора лабораторії, вона не бачила її на роботі, не було також погодження Головного управління, тому 29 травня 2023 року скасовано наказ про прийняття позивачки на роботу. Лікарняний позивачки закрито 26 травня 2023 року, наказ № 139-ОС «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 » винесено 29 травня 2023 року. Оскаржуваний наказ за своєю природою не є наказом про звільнення, згідно нього ОСОБА_1 вважається звільненою на підставі наказу від 26 квітня 2023 року, тобто в період працездатності.

Представник позивачки подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що станом на час прийняття оскаржуваного наказу від 29 травня 2023 року № 139-ОС про скасування наказу про прийняття позивачки на роботу існувало погодження ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 09 травня 2023 року про прийняття її на роботу. Заява ОСОБА_1 про прийняття її на роботу містить резолюцію в.о. директора лабораторії С. Цимбаліст, датовану 08 травня 2023 року. Спірний наказ не є наказом про звільнення, проте тягне за собою аналогічні наслідки.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 всупереч Положенню про Харківську регіональну державну лабораторію державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та посадової інструкції не відповідала кваліфікаційним вимогам до особи, яка претендує на посаду заступника директора лабораторії, тож наказ про прийняття її на роботу було скасовано обґрунтовано. Крім того, ОСОБА_1 одночасно звернулась до суду з позовом у справі № 639/3441/23 про визнання незаконним та скасування наказу № 277-К від 26 квітня 2023 року про звільнення її з посади в.о. директора Харківської державної лабораторії, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку. Рішенням суду від 22 січня 2024 року, яке набрало чинності 01 серпня 2024 року, її позовні вимоги частково задоволені, визнано незаконним та скасовано наказ про звільнення від 26 квітня 2023 року № 277-к, та вона поновлена на посаді в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. На виконання вказаного рішення суду відповідачем 05 серпня 2024 року ОСОБА_1 поновлено на посаді в.о. директора з 28 квітня 2023 року. Наказом від 07 серпня 2024 року № 677-к ОСОБА_1 звільнена 08 серпня 2024 року з посади в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії за власним бажанням. Отже, підстави для задоволення її позову в цій справі відсутні.

На вказане судове рішення засобами поштового зв`язку 15 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Загорулько Є.О. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що єдиною підставою прийняття спірного наказу була відсутність погодження з ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, а не невідповідність позивачки вимогам до особи, яка претендує на посаду. Факт призначення позивачки на посаду за погодженням з ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області підтверджується матеріалами справи. Обставини, які викладені у службовій записці від 26 травня 2023 року, яка також була підставою прийняття оспорюваного наказу, спростовано матеріалами справи. У справі № 639/3441/23 за позовом ОСОБА_1 суд встановив, що відповідач знав про невідповідність позивачки вимогам до посади, однак свідомо її призначив, тому підстав для її звільнення немає. Наслідки прийняття оспорюваного наказу в цій справі є аналогічними наслідкам наказу про звільнення. Поведінка відповідача суперечить добросовісності та чесній діловій практиці. Посилання на Положення про Харківську регіональну державну лабораторію, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року № 28, є безпідставним, оскільки не відбулось його реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, воно не містить дати підпису. Спірний наказ видано під час тимчасової непрацездатності позивачки.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивачки адвоката Загорулька Є.О., який підтримав апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_2 , який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом № 553-к від 28 жовтня 2022 року т.в.о. голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про призначення виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії» ОСОБА_1 призначено виконуючою обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 01 листопада 2022 року (а.с. 192 том 1).

Наказом т.в.о. голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 277-к від 26 квітня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 » у зв`язку із затвердженням Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 24 квітня 2023 року № 286, ОСОБА_1 звільнено 27 квітня 2023 року з посади виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів відповідно до п. 2 ч.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 193 том 1).

08 травня 2023 року на підставі заяви ОСОБА_1 наказом в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби від 08 травня 2023 року № 99-ОС «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » призначено ОСОБА_1 з 08 травня 2023 року на посаду заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, з посадовим окладом згідно штатного розпису за рахунок коштів загального фонду, за основним місцем роботи. Заробітна плата заступника складає 7667,00 грн (а.с. 152, 233, 247 том 1).

В.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії листом від 08 травня 2023 року № 303 направила начальнику ГУ Держпродспоживслужби заяву ОСОБА_1 про прийняття на роботу на посаду заступника директора лабораторії з 08 травня 2023 року для погодження відповідно до Положення про Харківську регіональну державну лабораторію державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (а.с. 18 том 1).

ГУ Держпродспоживслужби листом від 09 травня 2023 року № 7.0-057/2/4135-23 відповідно до п. 11 Положення погодило призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора лабораторії з 08 травня 2023 року (а.с. 19 том 1).

Пунктом 11 Положення про Харківську регіональну державну лабораторію державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року № 286, передбачено, що директор Лабораторії має двох заступників, які призначаються та звільняються з посади директором Лабораторії, один з яких повинен мати повну вищу освіту у галузі ветеринарії, стаж роботи на посадах у сфері ветеринарної медицини не менше двох років, досвід роботи на керівних посадах не менше одного року. Заступники директора призначаються на посади і звільняються з посад директором Лабораторії за погодженням з начальником Головного управління (а.с. 20-29 том 1).

Аналогічні положення щодо кваліфікаційних вимог містяться в п.п. 1.3, 6.1 Посадової інструкції заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженої в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії 05 травня 2023 року (а.с. 104-105 том 2).

З особової картки працівника ОСОБА_1 , біографічної довідки, складеної 29 грудня 2022 року, вбачається, що вона має вищу освіту, кваліфікацію «інженер-будівельник», закінчила Харківський національний державний технічний університет будівництва та архітектури за спеціальністю «Водні ресурси», «Водопостачання та водовідведення» (а.с. 189-191 том 1).

ОСОБА_1 фактично не приступала до роботи на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії. Наказом від 08 травня 2023 року № 61-в їй надано відпустку без збереження заробітної плати на один календарний день, а у подальшому вона перебувала на лікарняному. В особистому кабінеті Електронного кабінету страхувальника (роботодавця) вебпорталу Електронних послуг Пенсійного фонду України наявні листи непрацездатності на ім`я ОСОБА_1 з 09 травня 2023 року 26 травня 2023 року, що вбачається з листа в.о. директора лабораторії від 12 грудня 2023 року (а.с. 233 том 1). ОСОБА_1 також надано копію електронного листка непрацездатності, згідно якого вона перебувала на лікарняному з 27 травня 2023 року по 31 травня 2023 року (а.с. 14 том 1).

Наказом в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 139-ОС від 29 травня 2023 року скасовано наказ № 99-ОС від 08 травня 2023 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 » як такий, що прийнятий всупереч п. 11 Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року № 286. ОСОБА_1 вважати звільненою на підставі наказу Держпродспоживслужби № 277-К від 26 квітня 2023 року (а.с. 12 том 1). Копія наказу направлена ОСОБА_1 поштою і отримана нею 01 червня 2023 року (а.с. 9-13, 155 том 1).

У наказі зазначено, що його прийнято у зв`язку з призначенням заступника директора Харківської регіональної лабораторії Держпродспоживслужби без погодження з ГУ Держпродспоживслужби відповідно до п. 11 Положення, враховуючи наказ від 08 травня 2023 року № 99-ОС, на підставі службової записки заступника директора Харківської регіональної лабораторії Держпродспоживслужби від 26 травня 2023 року.

Згідно службової записки від 26 травня 2023 року заступника директора С. Цимбаліст, яка зазначена підставою винесення наказу № 139-ОС від 29 травня 2023 року, 08 травня 2023 року провідний фахівець відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 принесла їй на підпис наказ № 99-ос від 08 травня 2023 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 та лист до ГУ Держпродспоживслужби щодо погодження її на посаду заступника директора Харківської регіональної лабораторії. 08 травня 2023 року вона не бачила ОСОБА_1 на роботі, заяви про прийняття її на роботу не надходило, погодження на її призначення вона також не бачила (а.с. 154 том 1).

Як вбачається з довідки Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_1 працювала на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за період з 08 травня 2023 року по 29 травня 2023 року дохід склав 0 грн (а.с. 231 том 1).

Одночасно з пред`явленням до суду позову у цій справі ОСОБА_1 подала позов до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним та скасування наказу № 277-К від 26 квітня 2023 року про звільнення її з посади в.о. директора Харківської державної лабораторії відповідно до п.2 частини 1 ст. 40 КЗпП, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку (а.с. 21-31 том 2).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року у справі № 639/3441/23, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року та набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволені, визнано незаконним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про звільнення ОСОБА_1 » від 26 квітня 2023 року № 277-к, поновлено її на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і стягнуто на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 6738,00 грн з подальшим відрахуванням передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів (а.с. 32-38, 51-58 том 2).

Судом у вказаній справі стягнуто з Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 6 738,00 грн за 6 днів вимушеного прогулу. Встановлено, що вимушений прогул ОСОБА_1 тривав 6 робочих днів 28 квітня 2023 року, 01, 02, 03, 04 та 05 травня 2023 року. Останнім днем вимушеного прогулу є 05 травня 2023 року, тобто останній робочій день перед призначенням ОСОБА_1 на посаду заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

На виконання рішення суду наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 серпня 2024 року № 663-к скасовано наказ від 26 квітня 2023 року № 277-к про звільнення ОСОБА_1 , поновлено її на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 28 квітня 2023 року (а.с. 77 том 2).

Наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 07 серпня 2024 року № 677-к ОСОБА_1 звільнена 08 серпня 2024 року з посади в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП (а.с. 78 том 2).

Згідно розрахункового листа ОСОБА_1 , у серпні 2024 року відпрацьовано 2 дні, нараховано 810,38 грн заробітної плати (а.с. 79 том 2).

З травня 2023 року, коли відбулось припинення трудових відносин ОСОБА_1 , доходи у неї відсутні, крім серпня 2024 року, коли її було поновлено на роботі, що підтверджується відомостями Пенсійного фонду України (а.с. 80-86 том 2).

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За правилами статті 4 Конвенції Міжнародної організації праці №158 від 22 червня 1982 року «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» (ратифікована 04 лютого 1994 року) трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 7 КЗпП України встановлено, що особливості регулювання праці осіб, які працюють у районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я, тимчасових і сезонних працівників, а також працівників, які працюють у фізичних осіб за трудовими договорами, додаткові (крім передбачених у статтях 37 і 41 цього Кодексу) підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов (порушення встановлених правил прийняття на роботу та ін.) встановлюються законодавством.

У пункті 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про припинення трудового договору у зв`язку з порушенням правил прийняття на роботу, суди повинні враховувати, що звільнення з цих підстав може мати місце у випадках, коли відповідно до статті 7 КЗпП України спеціальною нормою законодавства України передбачено обмеження на прийняття на роботу за певних умов.

Спеціальне застереження у статті 7 КЗпП України зроблено щодо можливості встановлення законодавством такої додаткової підстави для припинення трудового договору як порушення встановлених правил прийняття на роботу. Таке порушення назване як приклад додаткової підстави для припинення трудового договору деяких категорій працівників за певних умов, що може встановлюватися законодавством.

Положеннями частини 1 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Оскаржуваним наказом відповідача «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 » від 29 травня 2023 року № 139-ОС скасовано наказ від 08 травня 2023 року про прийняття позивачки на роботу як такий, що суперечить п. 11 Положення про Харківську регіональну державну лабораторію, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року № 286, у зв`язку з призначенням заступника директора Харківської регіональної лабораторії Держпродспоживслужби ОСОБА_1 без погодження з ГУ Держпродспоживслужби.

Пунктом 11 вказаного Положення передбачено, зокрема, що заступники директора призначаються на посади і звільняються з посад директором Лабораторії за погодженням з начальником Головного управління (а.с. 20-29 том 1).

Однак, як встановлено судом, погодження начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області на призначення ОСОБА_1 на посаду заступника директора Харківської регіональної лабораторії було отримано наступного дня після підписання наказу про прийняття її на роботу, тобто 09 травня 2023 року, і в ньому зазначено, що погоджено її прийняття саме з 08 травня 2023 року (а.с. 19 том 1).

Отже, посилання у наказі від 29 травня 2023 року на відсутність відповідного погодження про прийняття ОСОБА_1 на роботу є безпідставним. Отримання вказаного погодження 09 травня 2023 року, а не 08 травня 2023 року не може бути визнано підставою для припинення трудових відносин з працівником, призначення якого погоджено з 08 травня 2023 року.

Обставини, викладені у службовій записці заступника директора С. Цимбаліст від 26 травня 2023 року, яка зазначена підставою винесення оскаржуваного наказу, про те, що 08 травня 2023 року вона не бачила ОСОБА_1 на роботі, заяви про прийняття її на роботу не надходило, погодження на її призначення вона також не бачила (а.с. 154 том 1), спростовуються матеріалами справи, які свідчать про те, що на заяві ОСОБА_1 про прийняття на роботу є резолюція в.о. директора лабораторії С. Цимбаліст, а також нею підписано наказ про призначення та лист до ГУ Держпродспоживслужби про узгодження кандидатури ОСОБА_1 на посаду (а.с. 18, 151-152, 247 том 1).

При цьому, оскаржуваний наказ від 29 травня 2023 року №139-ОС про скасування наказу про прийняття на роботу не містить посилання на жодну норму КЗпП, на підставі якого його прийнято, лише на Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Разом з тим, з листа ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 24 серпня 2023 року вбачається, що Положення про Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 24 квітня 2023 року № 286, на даний час знаходиться в процесі реєстрації, для чого збирається повний необхідний пакет документів (а.с. 156-157 том 1), тобто відомості про його реєстрацію станом на травень 2023 року відсутні.

Спеціальне застереження у статті 7 КЗпП України зроблено щодо можливості встановлення законодавством такої додаткової підстави для припинення трудового договору як порушення встановлених правил прийняття на роботу, а не підстави для скасування наказу про прийняття на роботу.

Таким чином, вимоги позивачки про визнання незаконним і скасування наказу «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 » від 29 травня 2023 року №139-ОС є обґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про те, що наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу скасовано правомірно, оскільки вона не відповідала кваліфікаційним вимогам до кандидата на посаду заступника директора лабораторії, колегія суддів вважає помилковим, оскільки, по-перше, таких підстав його прийняття оскаржуваний наказ від 29 травня 2023 року не містить, в ньому вказано лише про відсутність погодження ГУ Держпродспоживслужби, а по-друге, роботодавець на момент призначення ОСОБА_1 достеменно знав про кваліфікаційні вимоги, що є обов`язковими для виконання цієї роботи і про освіту та досвід роботи позивачки, та свідомо її призначив на посаду, отже сам по собі факт відсутності документа про освіту не може бути у подальшому підставою для звільнення працівника у зв`язку з невідповідністю займаній посаді (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 654/941/17 (провадження № 61-576сво18)).

Фактично оскаржуваним наказом від 29 травня 2023 року про скасування наказу про прийняття позивачки на роботу було звільнено ОСОБА_1 з посади заступника директора Харківської регіональної лабораторії Держпродспоживслужби без будь-яких законних підстав.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді заступника директора Харківської регіональної лабораторії Держпродспоживслужби з 30 травня 2023 року.

При цьому, колегія суддів враховує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2024 року у справі № 639/3441/23, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2024 року, поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів і стягнуто на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу за 6 днів у розмірі 6738,00 грн (а.с. 32-38, 51-58 том 2). На виконання рішення суду 05 серпня 2024 року поновлено ОСОБА_1 на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 28 квітня 2023 року (а.с. 77 том 2), після чого 08 серпня 2024 року вона звільнена з вказаної посади за власним бажанням (а.с. 78 том 2).

Однак, наявність вказаного судового рішення не є перешкодою для задоволення вимог ОСОБА_1 у цій справі, оскільки рішення у справі № 639/3441/23 стосувалось поновлення її на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, тоді як у даній справі предметом вимог є поновлення її на іншій посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів. При цьому, у справі № 639/3441/23 з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу лише за 6 днів, саме з урахуванням того, що з 08 травня 2023 року вона призначена на посаду заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, та прямо вказано, що питання правомірності її звільнення з цієї посади підлягає вирішенню у межах справи № 639/3439/23, що наразі і переглядається.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказано, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення. Відтак, за умови встановлення факту незаконного звільнення особи, час вимушеного прогулу працівника повинен бути оплаченим і спір розглянутим в одному позовному провадженні з вирішенням питання про поновлення на роботі, або в різних провадженнях, що не впливає на розрахунок середнього заробітку, оскільки період за який він обраховується є сталим для звільненого працівника.

Таке тлумачення відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, сприяє дотриманню балансу прав і законних інтересів незаконно звільнених працівників, які були позбавлені можливості працювати та отримувати гарантовану на конституційному рівні винагороду за виконану роботу, та стимулює несумлінних роботодавців, які порушили таке конституційне право працівників, у подальшому дотримуватися норм чинного законодавства.

Враховуючи, що наслідком незаконних дій відповідача стало позбавлення позивачки можливості працювати, такі дії відповідача як роботодавця призвели до порушення конституційного права позивачки на своєчасне одержання винагороди за працю.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

У пункті 2 Порядку № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплати за попередні два місяці роботи.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього-п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Згідно з абзацами третім-п`ятим пункту 4 Порядку, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу. Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. У разі укладення трудового договору на умовах неповного робочого часу, розрахунок проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, обчисленого пропорційно до умов укладеного трудового договору. Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Установлено, що трудові відносини з ОСОБА_1 припинено 29 травня 2023 року шляхом скасування наказу від 08 травня 2023 року про прийняття її на роботу. Тобто, розрахунковим періодом є березень-квітень 2023 року, однак у цей час ОСОБА_1 працювала на іншій посаді (в.о. директора лабораторії).

08 травня 2023 року позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, а у подальшому з 09 травня 2023 року - на лікарняному, заробітна плата за цей час не нараховувалась.

Як вбачається з довідки Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ОСОБА_1 працювала на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, за період з 08 травня 2023 року по 29 травня 2023 року дохід склав 0 грн (а.с. 231 том 1).

Таким чином, за обставин справи, при визначенні розміру середньої заробітної плати, необхідно виходити із встановленого працівнику посадового окладу.

Тарифна ставка (посадовий місячний оклад) установлений ОСОБА_1 на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів становила 7667,00 грн (сума, зазначена до оподаткування), що підтверджується наказом про прийняття її на роботу від 08 травня 2023 року та листом в.о. директора лабораторії від 12 грудня 2023 року (а.с. 232-233 том 1).

Виходячи з викладеного, середньоденна заробітна плата позивачки складала 356,60 грн ((7667,00 х 2) / 43 робочих дні за березень-квітень 2023 року).

Вимушений прогул тривав з 30 травня 2023 року до 06 листопада 2025 року, тобто 638 робочих днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу повинен становити 227 510,80 грн (356,60 х 638 робочих днів).

Разом з тим, суд враховує, що наказом голови Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 05 серпня 2024 року № 663-к ОСОБА_1 поновлено на посаді виконуючої обов`язки директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 28 квітня 2023 року. 08 серпня 2024 року ОСОБА_1 звільнена з вказаної посади за власним бажанням. Згідно розрахункового листа ОСОБА_1 у серпні 2024 року відпрацьовано 2 дні, нараховано 810,38 грн заробітної плати (а.с. 79 том 2).

Отже, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заробітна плата за час вимушеного прогулу з 30 травня 2023 року по 06 листопада 2025 року, за вирахуванням отриманої у серпні 2024 року заробітної плати у розмірі 810,38 грн, тобто 226 700,42 грн (227 510,80 810,38).

Проти такого порядку розрахунку (з вирахуванням 810,38 грн) не заперечував і представник позивачки у клопотанні до суду першої інстанції від 06 листопада 2024 року (а.с. 72-73 том 2).

У постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2024 року у справі № 757/27799/21-ц (провадження № 61-11515св24) викладено правовий висновок про те, що податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та вираховуються при виплаті працівнику. Отже, присуджена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів при її виплаті.

З огляду на зазначене, із вказаної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід утримати установлені законодавством України податки і збори.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Виходячи з викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У зв`язку з цим, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у розмірі 3 340,60 грн (1073,60 грн за немайнову вимогу + 2 267,00 грн за майнову вимогу) та апеляційної скарги у розмірі 5 010,90 грн (3340,60*150%), а всього 8 351,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на роботі і стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів «Про скасування наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 » від 29 травня 2023 року №139-ОС.

Поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на посаді заступника директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів з 30 травня 2023 року.

Стягнути з Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (, адреса: м. Харків, вул. Москалівська, 148) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2023 року до 06 листопада 2025 року у розмірі 226 700 (двісті двадцять шість тисяч сімсот) грн 42 коп з подальшим відрахуванням передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів.

Стягнути з Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (, адреса: м. Харків, вул. Москалівська, 148) на користь держави судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 8 351 (вісім тисяч триста п`ятдесят одна) грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина