РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

23.10.2025

м. Дніпро

справа №199/11520/25

провадження №2/199/5463/25

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Військова частина НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства, -

за участі учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Іванової О.М.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року позивач звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра із позовом до відповідача про визнання батьківства. Позивач зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , її батьки не перебували у шлюбі між собою і спільну заяву про реєстрацію народження дитини вони не подали, а тому відомості до актів цивільного стану про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Водночас, фактично мати позивача з 2004 року та позивач після народження з 2005 року проживали разом з ОСОБА_2 однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 , співвласниками якої є батько позивача ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_4 . Позивач навчалась в СЗШ №45 територіально за місцем проживання. З 2019 року мати позивача переїхала мешкати в м.Кам`янське Дніпропетровської області, а позивач залишилась мешкати разом з батьком в м.Дніпрі, який її утримував та виховував. Позивач зазначає, що вона є єдиним кровним родичем свого батька ОСОБА_2 , оскільки його батьки померли, братів та сестер, а також інших дітей він не мав. ОСОБА_2 03 січня 2025 року був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 . 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_2 сповіщення сім`ї № 632, в якому позивача повідомлено, що її батько солдат ОСОБА_2 зник безвісті 27.03.2025 поблизу населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області. 08 квітня 2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявою позивача зареєстровано кримінальне провадження №0000715 за частиною 1 статті 115 КК України по факту зникнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також здан ДНК-тест для ідентифікації ОСОБА_2 у випадку, якщо він буде знайдений. Позивач без підтвердження факту родинних відносин з батьком не має можливості звертатися в Національне інформативне бюро Міністерства національної єдності України щодо розшуку батька як військовополоненого, отримати в МВС України витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, подати заяву в Монобанк, в якому ОСОБА_2 мав кредит, про зупинення нарахування відсотків на непогашену частину кредиту в зв`язку з тим що позичальник зник безвісті за особливих обставин, а також отримання частини грошового забезпечення зниклого безвісті батька, як військовослужбовця. За таких обставин, позивач просила суд визнати батьківство відповідача щодо неї, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що внести відомості до актового запису про народження, зазначивши відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Іванова О.М. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, будучі налженим чином повідомлений про день та час судового засідання, до суду не з`явився.

Треті особи - Військова частина НОМЕР_1 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про дату розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв суду не надали.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Факт батьківства особи, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини, встановлюється в порядку окремого провадження виключно в разі смерті такої особи або визнання її померлою. Якщо особа вважається зниклою безвісті, але немає відомостей про її смерть чи рішення суду про визнання її померлою, встановлення батьківства такої особи здійснюється шляхом подання позову про визнання батьківства в порядку позовного провадження.

Такий правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі від 09 липня 2025 року №201/1017/25 (провадження №61-5429св25))

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України).

За вимогами статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як роз`яснено у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно яких справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема, ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Додатковим доказом у справі можуть бути дані судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи у разі заперечення батька щодо визнання факту батьківства дочки.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п. 20 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акту цивільного стану.

Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 за №96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, (далі - Правила) встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

В пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зі змісту п. 2.8 Правил слідує, що внесення змін до актового запису про народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану України після вирішення судом питання щодо виключення, зміни чи включення до актового запису про народження дитини відомостей про батька.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 10 серпня 2005 року (актовий запис № 971), матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 , відомості щодо батька дитини зазначені зі слів матері « ОСОБА_5 », відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу.

Свідоцтвом про здобуття ОСОБА_1 15.06.2020 базової середньої освіти НР 51493941 в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа №45» Дніпровської міської ради, який знаходиться по АДРЕСА_2 .

Згідно довідки Дніпровської гімназії №45 від 18.08.2025, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно навчалась в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа №45» Дніпровської міської ради з 1 по 11 клас (наказ про вибуття з закладу № 138 від 03.09.2023) .

Згідно довідки Обслуговуючого кооперативу «ЖБК №151 «Волошка» №8 від 04.07.2025 ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно Акту від 07.07.2025, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_5 , підписи яких підтверджено Головою правління ОК «ЖБК №151 «Волошка», що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала за адресою в АДРЕСА_4 з вересня 2004 року по вересень 2019 рік, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала за цією адресою з серпня 2005 року по теперішній час.

Відповідно Договору купівлі-продажу квартири від 11.12.2003, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллаловою В.М., реєстровий 11669, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5721005, виданого 06.12.2004 року КП Дніпропетровське МБТІ власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 по 1/3 частині кожний.

Згідно наданої в матеріали справи розпечатки переписки ОСОБА_1 в соцмережі Телеграм з особою підписаною як «Папулик» за період з 10.01.2025 по 28.03.2025 вбачається, що вона спілкується з батьком, який звертається до неї «Доця», «Доченька», повідомляє про перерахування коштів, пише що йому необхідно привезти та вирішує питання сплати комунальних послуг в квартирі.

Згідно Виписки АТ КБ «Приватбанк» від 02.07.2025 руху коштів по картці/рахунку ОСОБА_1 в період з 01.01.2025 по 16.03.2025 на неї 7 разів надходили кошти з картки ОСОБА_7 відкритої в Укрсиббанку.

Як вбачається з тексту Сповіщення від 02.04.2025 №2685, надісланого Амур-- ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , позивача сповіщалось про те, що її батько солдат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , стрілець-снайпер 2-ї парашутно-десантної роти 1-го парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, зник безвісті 27.03.2025 поблизу населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області.

Згідно запиту ОСОБА_1 від 10.04.2025 в Управління з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин МВС України) ступінь родинного зв`язку зниклого з заявником вказано «батько-донька».

Згідно заяви до Національного інформаційного бюро від 13.06.2025 ОСОБА_1 , донька зверталась з цим запитом в порядку положень Закону України «Про звернення громадян» щодо свого батька солдата ОСОБА_2 , 1982 року народження, військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 з проханням надати відповідь з наявною інформацією, чи її батько у полоні на непідконтрольній території і що російська федерація підтверджує. У разі підтвердження полону просила повідомити місце перебування її батька.

Згідно відповідей вищевказаних установ від 10.04.2025, 16.06.2025 для отримання інформації стосовно ОСОБА_2 позивачу необхідно документально підтвердити ступінь родинних зв`язків зі зниклою безвісті особою.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2025 зареєстровано кримінальне провадження №000715 по ч.1 ст.115 КК України за заявою потерпілого/заявника ОСОБА_1 на підставі Протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.04.2025 про зникнення безвісті батька війьковослужбовця ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_2 є другом її сина з 2009 року. ОСОБА_10 знає з 2009 року, як доньку ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_12 . Оскільки вона з сином мешкає в приватному будинку поблизу будинку по АДРЕСА_5 , то ОСОБА_13 часто з дружиною та донькою ОСОБА_14 приходили в гості, відмічали спільні свята. В 2024 році одна за одною померли мати ОСОБА_11 , а потім бабуся. Коли останній раз свідок бачила ОСОБА_11 25 грудня 2024 року, він сказав, що хоче подарувати квартиру доньці ОСОБА_15 . Свідок повідомила, що для цього йому спочатку необхідно оформити право власності на спадщину після смерті матері та бабусі і запропонувала свою допомогу в оформленні документів після Нового року. В подальшому стало відомо, що ОСОБА_16 мобілізували до лав ЗСУ 03 січня 2025 року. Тільки після того як ОСОБА_13 зник безвісті свідку стало відомо від ОСОБА_17 , що ОСОБА_16 не був записаний як батько в свідоцтві про народження ОСОБА_18 . Від цього факту була в шоці, про це ніхто не знав, оскільки у ОСОБА_11 з донькою ОСОБА_14 завжди були дуже теплі близькі стосунки, вони разом мешкали, батько завжди піклувався, виховував, забезпечував доньку з народження.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що мешкає в сусідній квартирі АДРЕСА_6 і є другом ОСОБА_11 . Знає ОСОБА_10 як доньку ОСОБА_16 з її народження в 2005 році. Вони мешкали разом в квартирі АДРЕСА_7 однією сім`єю разом з ними мешкала мати ОСОБА_20 , мати ОСОБА_11 та бабуся. Вели спільне господарство, проводити свята як звичайна родина, в якій добрі стосунки. Мати ОСОБА_16 ставилася до ОСОБА_18 як до онуки.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що він є багато років другом ОСОБА_11 , а коли у ОСОБА_16 народилась донька ОСОБА_22 , він став її хрещеним батьком. Він не знав, що ОСОБА_16 не був вписаний в свідоцтво про народження ОСОБА_18 як батько. Це питання ніколди не підійм алось і не обговорювалось. Для всіх друзів та знайомих Дмиитро був люблячим батьком ОСОБА_18 , а ОСОБА_22 була люблячою донькою ОСОБА_16 . Після переїзду матері ОСОБА_20 проживати за іншою адресою донька ОСОБА_22 залишилась мешкати разом з батьком і вони піклувались один про одного.

Також факт родинних стосунків ОСОБА_11 та ОСОБА_17 підтверджується наданими в матеріали справи фотографіями членів родини ОСОБА_11 за різні періоди життя.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що "в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків.

На сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Позивач ОСОБА_1 з метою розшуку та/або ідентифікації тіла батька здала ДНК-тест для проведення генетичної експертизи, але її проведення є неможливим з об`єктивних причин відсутності для порівняння генетичного матеріалу ОСОБА_2 , який є зниклим безвісті 27.03.2025 року під час військових дій за особливих обставин.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постанові у справі № 569/13821/18 від 18.02.2021.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази та поснення свідків в сукупності, суд приходить висновку, що про доведеність та обґрунтованість позову про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Військова частина НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_4 , зниклого безвісті 27 березня 2025 року поблизу населеного пункту Лисівка Покровського району Донецької області, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянки України, уродженки міста Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_5 .

Внести зміни до актового запису № 971 про народження ОСОБА_1 , складеного 10 серпня 2005 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, зазначивши відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 31 жовтня 2025 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_8 , місце проживання: АДРЕСА_9 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 .

третя особа Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , місце знаходження - АДРЕСА_10 .

третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті ДніпріПівденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), , місце знаходження - пр. Лесі Українки, 67, місто Дніпро, 49006.

Суддя О.Б. Подорець