ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 295/10749/22

провадження № 61-4140св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,державний реєстратор виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеда Віталій Юрійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира, у складі судді Чішман Л. М., від 01 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Шевчук А. М.,

Талько О. Б., Павицької Т. М., від 19 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди В. Ю. про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації.

2. Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що вона є співвласницею житлового будинку АДРЕСА_1 (частка у власності становить 9/200 ідеальних частин будинку).

3. Відповідачка ОСОБА_2 є також співвласницею житлового будинку АДРЕСА_1 (частка у власності становить 13/100 ідеальних частин будинку).

4. У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування, який мотивувала тим, що їй належить нежитлове приміщення - магазин-склад за адресою: АДРЕСА_2 , однак через прибудову, здійснену ОСОБА_1 , їй створені перешкоди у здійсненні господарської діяльності (справа № 295/8465/21).

5. Під час розгляду справи № 295/8465/21 із виконкому Житомирської міської ради були витребувані, зокрема, матеріали реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення магазин-склад загальною площею 75,7 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

6. Із матеріалів реєстраційної справи вбачається, що 17 серпня 2018 року державний реєстратор виконкому Житомирської міської ради Гербеда В. Ю. прийняв рішення № 42597388 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

7. Серед поданих державному реєстратору документів, крім заяви та картки прийому, був технічний паспорт (інвентаризаційна справа 738) на магазин-склад, виготовлений 14 серпня 2018 року ТОВ «Центр Інвентаризації» на замовлення ОСОБА_2 на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 .

8. Однак до вказаного технічного паспорта внесено виправлення (зміна) адреси об`єкта нерухомого майна, а саме: номер будинку «44» змінено на «44/1». При цьому будь-які офіційні відомості щодо цього виправлення відсутні. Схематичний план земельної ділянки, план будинку, журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площі приміщень в технічному паспорті здійснені по об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 .

9. До матеріалів реєстраційної справи долучено довідку про технічні показники об`єкта № 15/08 від 15 серпня 2018 року, відповідно до змісту якої ТОВ «Центр інвентаризації» провело поточну технічну інвентаризацію за адресою: АДРЕСА_1 з призначенням: магазин-склад. В розділі «Довідково» АДРЕСА_1 виправлена на «44/1 магазин-склад». При цьому, ОСОБА_2 звернулась до виконкому Житомирської міської ради із заявою про державну реєстрацію прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

10. Державний реєстратор сформував відомості із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав щодо заяви ОСОБА_2 № 29661765 від 15 серпня 2018 року, де в параметрах пошуку вказана адреса, АДРЕСА_2 .

11. Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 134771330 від 17 серпня 2018 року містить в собі параметри запиту, що також не стосуються заявленого права на нерухоме майно (будинок 44/1, який не існує).

12. Позивачка вважає, що рішення державного реєстратора підлягає скасуванню як таке, що прийняте всупереч норм чинного законодавства України, на підставі документів та інформації, що не відповідала заявленим суб`єктом речового права вимогам. Реєстратором було допущено помилки під час процедури прийому та реєстрації документів від ОСОБА_2 та внесення відомостей до реєстрів, що призвело до виникнення між сторонами іншого спору про порядок користування земельною ділянкою.

13. Враховуючи викладене та остаточно сформулювавши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від

17 серпня 2018 року № 42597388, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербедою В. Ю., відповідно до змісту якого була проведена державна реєстрація нежитлового приміщення магазину-складу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) загальною площею 75,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень, ухвалених у справі

14. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого

2024 року позов задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року № 42597388, прийняте

державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербедою В. Ю.

15. Суд першої інстанції встановив порушення порядку та процедури державної реєстрації речових прав передбаченої Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» при винесенні державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербедою В. Ю. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року № 42597388.

16. Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира

від 21 лютого 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 та державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди В. Ю. на користь ОСОБА_1 судовий збір по 496,20 грн з кожного та витрати на професійну правничу допомогу по 2 250 грн з кожного.

17. Постановою Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди В. Ю. скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Віншій частині рішення суду залишено без змін.

18. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що державний реєстратор взяв до розгляду технічний паспорт та довідку про технічні показники з виправленнями та на їх підставі прийняв рішення про державну реєстрацію речових прав. Однак у реєстратора мали б виникнути обґрунтовані сумніви в достовірності документів, поданих на реєстрацію, які містили істотні розбіжності. Порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 відбулося в результаті державної реєстрації права власності на спірне майно за

ОСОБА_2 , а задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав від 17 серпня 2018 року призведе до відновлення становища, яке існувало до порушення. Водночас, судом першої інстанції помилково задоволено вимоги до державного реєстратора, який не є належним відповідачем у спірних правовідносинах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

19. У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року, ухваливши нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

20. 28 березня 2025 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого 2024 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року.

21. Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 295/10749/22, які у квітні 2025 року надійшли до Верховного Суду.

22. Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

23. Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року

у справі № 905/1926/16, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14,

від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15, від 16 червня 2020 року

у справі № 145/2047/16, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17,

від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15, від 16 лютого 2021 року

у справі № 910/2861/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17,

від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17, від 22 червня 2021 року

у справі № 200/606/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19,

від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, від 26 жовтня 2021 року

у справі № 766/20797/18, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року

у справі № 143/591/20, від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20,

від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

24. Вказує, що державному реєстратору було подано заяву про державну реєстрацію права власності та всі необхідні для цього документи. Натомість позивачкою обрано неналежний спосіб захисту. Вважає позов безпідставним, оскільки ОСОБА_1 не зазначає в чому полягає порушення її прав, а лише викладає упереджений аналіз рішення державного реєстратора, який обґрунтований порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відзиви на касаційну скаргу до Верховного Суду не подані

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

25. ОСОБА_1 є співвласницею житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину її частка у праві власності становить 9/200 ідеальних частин будинку.

26. ОСОБА_2 є співвласницею того ж житлового будинку. Відповідно до договору дарування № 1414 від 03 листопада 1999 року, їй належить 13/100 ідеальнихчастин будинку.

27. У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 із позовом про усунення перешкод у користуванні проїздом загального користування (справа № 295/8465/21) і судом було витребувано із виконавчого комітету Житомирської міської ради матеріали реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення магазин-склад загальною площею 75,7 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

28. З матеріалів реєстраційної справи № 101 встановлено, що

15 серпня 2018 року ОСОБА_2 подала державному реєстратору заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Зі змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що в розділі «Відомості про об`єкт нерухомого майна» вказано тип об`єкту: житловий будинок,в розділі «Місцезнаходження об`єкта нерухомого майна» вказано адресу: АДРЕСА_1 . Вказану заяву 15 серпня 2018 року реєстровано за номером 29661765.

29. Відповідно до картки прийому заяви від 15 серпня 2018 року, разом із заявою було подано: договір дарування номер 1413 виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Товянським С. Я., зі змісту якого ОСОБА_3 набула у власність 13/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; технічний паспорт (інвентаризаційна справа 738) на магазин-склад, виготовлений 14 серпня 2018 року ТОВ «Центр Інвентаризації», на замовлення відповідачки на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 . Однак на титульному аркуші технічного паспорта мітиться виправлення (зміна) адреси об`єкта нерухомого майна (виправлено від руки в друкованому тексті), а саме: номер будинку «44» змінено на номер «44/1»; схематичний план земельної ділянки, план будинку, журнал внутрішніх обмірів та розрахунків площі приміщень в технічному паспорті містять відомості про адресу об`єкту: АДРЕСА_1 ; довідка про технічні показники об`єкта № 15/08 від 15 серпня 2018 року видана ТОВ «Центр інвентаризації», що провело поточну технічну інвентаризацію, вказано адресу: АДРЕСА_1 з призначенням: магазин-склад. В розділі «Довідково»: згідно обстеження об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (виправлено від руки в друкованому тексті на «44/1»)нежитлове приміщення за призначенням: магазин-склад, встановлено: загальна площа магазин-складу літ. «А» становить 75,5 кв.м, фундамент літ «Б», огорожа літ. «В», бетонне покриття літ. «Г», асфальтове покриття літ «Д», які не є самочинним згідно наказу Мінрегіонбуду № 127 від 24 травня 2001 року зі змінами, так як побудовані та переплановані до 1992 року.

30. 17 серпня 2018 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Гербеда В. Ю. виконавчого комітету Житомирської міської ради прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42597388, згідно з яким за ОСОБА_2 зареєстровано на праві власності нежитлове приміщення магазин-склад загальною площею 75,7 кв.м за адресою

АДРЕСА_2 .

31. За повідомленням виконкому Житомирської міської ради від 30 вересня 2022 року № 25/К-6208/1575, відомості про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси « АДРЕСА_2 » відсутні.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

32. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

33. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

34. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (тут і далі - Закон № 1952-IV в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення державного реєстратора 17 серпня 2018 року).

35. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 1 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV).

36. Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 4 частини першої статті 3 Закону № 1952-IV).

37. Речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації (частина друга статті 3 Закону

№ 1952-IV).

38. За змістом частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

39. Відповідно до статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

40. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 18 Закону № 1952-IV).

41. За змістом статті 22 Закону № 1952-IV документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.

42. У розглядуваній справі, суди попередніх інстанцій встановивши, що технічний паспорт № 738 від 14 серпня 2018 року та довідки про технічні показники № 15/08 від 15 серпня 2018 року містили незастережені дописки та виправлення, врахувавши відсутність відомостей про присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси « АДРЕСА_2 », а також те, що об`єкт нерухомості подавався на реєстрацію як житловий будинок, а зареєстрований як магазин-склад, врахувавши виникнення подальших судових спорів між співвласниками будинку АДРЕСА_1 , дійшли загалом обґрунтованого висновку, що оспорюване рішення державного реєстратора підлягає скасуванню.

43. Верховний Суд погоджується з висновками судів про те, що документи, на підставі яких державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербедою В. Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17 серпня 2018 року № 42597388, потребували додаткової перевірки на предмет їх достовірності, зважаючи на суперечливі відомості та незастережені виправлення.

44. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

45. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

46. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

47. Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

48. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

49. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

50. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

51. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

52. Правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають на меті захист права користування власністю, яка набута сторонами до проведення спірної реєстрації, а вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно в даному випадку є належним способом захисту, оскільки відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення.

53. Оскільки, державний реєстратор не є належним відповідачем у спірних правовідносинах, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених до державного реєстратора виконавчого комітету Житомирської міської ради Гербеди В. Ю. про скасування рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації.

54. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду прийняті без додержання норм матеріального і процесуального права.

55. За встановлених у цій справі обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій не суперечать висновкам Верховного Суду, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14, від 30 січня 2019 року у справі

№ 569/17272/15, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16, від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17, від 26 січня 2021 року у справі

№ 522/1528/15, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18, від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, від 22 червня 2021 року у справі

№ 334/3161/17, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19, від 31 серпня 2021 року у справі

№ 903/1030/19, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18,

від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16, від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19, від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20,

від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17, на які послалася заявниця у касаційній скарзі.

56. Доводи касаційної скарги переважно свідчать про незгоду заявниці з оцінкою доказів наданою судами попередніх інстанцій та спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів Верховним Судом, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції визначені статтею 400 ЦПК України.

57. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду

від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).

58. Відповідно до першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 лютого

2024 року, з урахуванням змін внесених за результатами апеляційного перегляду, та постанову Житомирського апеляційного суду від 19 лютого

2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович