Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/634/25
Провадження № 2/506/333/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2025 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11880 грн.,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2025 року до суду надійшла зазначена позовна заява через систему «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 18.03.2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18.03.2024-100003385, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 грн. строком на 42 дні, дата повернення кредиту - 28.04.2024 року. Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"). Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період") Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ".

Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів на картку №5355-28XX-XXXX-7420, а відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 11880 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6000 грн та за процентами у розмірі 5880 грн, чим порушуються права позивача.

З урахуванням зазначеного, представник позивача просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість в сумі 11880 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалою від 29.07.2025 року позовна заява була залишена без руху.

01.08.2025 року до суду надійшли усунення недоліків позовної заяви.

Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 03.09.2025 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

22.09.2025 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що він не укладав вказаний у позовній заяві кредитний договір з позивачем та жодних дій, спрямованих на отримання кредиту від позивача ,не вчиняв. Протягом деякого часу, у 2024 році громадянин України ОСОБА_2 шляхом викрадення його особистих даних взяв кредити на його ім`я, про що він дізнався згодом. При цьому, вказаний громадянин є обвинуваченим у справі №522/2023/21 від 03.02.2021 року. Дізнавшись про це, відповідач відразу ж звернувся до відомих йому фінансових установ, в яких на його ім`я взято кредити, щодо факту шахрайських дій. Також 07.11.2024 року він звернувся до поліції із заявою про кримінальне провадження за фактом незаконного заволодіння його паспортними даними та незаконного взяття на його ім`я кредитів. Вказана заява була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної Поліції України» (журнал єдиного обліку) відділу поліції №5 (м.Одеса) Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за №16221. У травні 2025 року та повторно у липні 2025 року він звертався з запитом про отримання інформації по вказаній його заяві. 04.09.2025 року ним було отримано відповідь з відділу поліції №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області про те, що за вказаним номером зареєстрована заява щодо крадіжки автомагнітоли з автомобіля та за даним фактом внесено відомості до ЄРДР №0000842 від 07.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Однак з талону вбачається, що відповідач звернувся з заявою не щодо крадіжки автомагнітоли, а саме з підстав шахрайських дій громадянина України ОСОБА_2 , наслідком яких стало виникнення у відповідача заборгованості по кредитам на суму біля 200 тис. грн. З приводу вказаної ситуації він готує звернення до вищого органу управління поліції. При цьому, ОСОБА_2 в переписці з відповідачем підтвердив, що ним дійсно було взято кредити на ім`я відповідача незаконним шляхом. Тому відповідач просив залучити до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_2 .

Крім того, у відзиві відповідач зазначив, що у позові є посилання на те, що підписання договору відбулося шляхом введення одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону НОМЕР_1 , а також із використанням електронної пошти, яка була вказана під час реєстрації. При цьому, вказаний в позові номер телефону йому не належить і ніколи ним не використовувався, адреса електронної пошти, яка зазначена позивачем, йому також не належить та ніколи ним не використовувалась для підписання будь-яких документів. Тому, на думку відповідача, ідентифікатор було відправлено на сторонній номер, що унеможливлює підпис ним електронного договору. При цьому, відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», використання одноразового ідентифікатора можливе виключно за умови його отримання особою. Електронний правочин вважається укладеним у момент його підписання, яке можливе лише шляхом використання електронного підпису (у тому числі одноразового ідентифікатора), але лише тією особою, яка отримала такий підпис на власний засіб зв`язку. У даному випадку, на думку відповідача, ідентифікатор було відправлено на сторонній номер телефону, що свідчить про відсутність його волевиявлення. Тому відповідач вважає, що будь-які підписи в кредитному договорі чи електронна ідентифікація (BankID, MobileID тощо) були вчинені третіми особами шахрайським шляхом без його участі. Згідно зі ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», обов`язковою умовою є достовірність ідентифікації сторони. Якщо ж телефонний номер та електронна адреса вказані неправильно, то ідентифікація особи є сумнівною. У постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року у справі №176/445/22 зазначено: «Банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитись переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними». Отже, на думку відповідача, саме позивач має подати беззаперечні докази сприяння відповідачем незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції. Тому, оскільки вказані в позові телефонний номер і електронна адреса не належать відповідачу і фактичне підписання кредитного договору відповідачем не підтверджене, отже, на думку відповідача, позивачем не доведено укладення кредитного договору саме з відповідачем. Тому у задоволенні позову відповідач просив відмовити.

Ухвалою від 02.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує /а.с.2-6, 7-12/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом доставлення судової повістки про виклик до суду до його електронного кабінету в системі «Електронний суд» /а.с.97/.

Відповідно до ч.7 ст.14 ЦПК України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Згідно довідки про доставку електронного документу, сформованої в автоматизованій системі документообігу суду, судова повістка про виклик до суду від 24.10.2025 року (про виклик відповідача в судове засідання на 03.11.2025 року на 13:00 год) доставлена відповідачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет 24.10.2025 року о 13:50:09 год /а.с.97/, тобто своєчасно.

Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію").

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

18.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №18.03.2024-100003385, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 грн строком на 42 дні, дата повернення кредиту - 28.04.2024 року. Вказаний договір укладений в електронній формі та складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (Оферта), Заявки, а також Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) /а.с.19-20, зворот а.с.35 - а.с.40/.

Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання. Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (п.п.6, 7 Заявки).

Згідно з п.7 Заявки, процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового Траншу включно.

Відповідно до п.8 Заявки, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».

Порядок укладення зазначеного договору визначений у розділі 2 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферті) ТОВ «Споживчий центр».

Згідно з п.2.3 Оферти, технологія (порядок) укладення електронного кредитного договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору наступний:

- Кредитодавець розміщує на власному веб-сайті пропозицію укласти електронний договір (оферту);

- Позичальник, який має намір укласти електронний кредитний договір, ідентифікується (реєструється) в особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на веб-сайті;

- Позичальник в особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця обирає умови, на яких бажає укласти електронний кредитний договір;

- у випадку погодження Кредитодавця на обрані Позичальником умови, Кредитодавець у особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця направляє Позичальнику пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) та заявку, а також формує формуляр форми відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) в електронній формі для її заповнення та підписання Позичальником;

- також для підписання Позичальником відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) Позичальнику передається одноразовий ідентифікатор в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний Позичальником при його ідентифікації (реєстрації) в особистому кабінеті на веб-сайті;

- Позичальник, який прийняв (акцептував) пропозицію укласти електронний договір, на умовах, викладених у вищевказаній пропозиції про укладення електронного кредитного договору (оферті) та заявці, підписує відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отриманим ним у вищевказаному порядку;

- примірник договору споживача підписується кваліфікованим електронним підписом уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу (п.п.2.3.1 - 2.3.7 Оферти).

Відповідно до п.1.9 Оферти, адресою власного веб-сайту Кредитодавця є: https://sgroshi.com.ua/ua/.

Згідно з п.18 Заявки, спосіб ідентифікації та верифікації споживача: отримання ідентифікаційних даних через систему BankID НБУ.

Факт ідентифікації відповідача за допомогою системи BankID НБУ при вході на сайт позивача підтверджується долученим до позовної заяви відповідним скріншотом /а.с.43/, з якого вбачаються відомості щодо відповідача, в тому числі номер телефону НОМЕР_2 та електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , які збігаються з зазначеними відповідачем у відзиві на позов власними номером телефону та адресою електронної пошти /а.с.15, 43/.

У додатку до кредитного договору «Інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 зазначено два контактних номера телефона позичальника: 1) НОМЕР_3 /а.с.20, зворот а.с.40).

Кредитний договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором Е776, надісланий в смс-повідомленні на номер телефону НОМЕР_1 .

Таким чином, сторонами належним чином укладено вказаний електронний кредитний договір.

Згідно з п.4.1 Оферти, Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_6.

Аналогічні реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за договором вказані в Заявці.

Факт перерахування коштів в сумі 6000 грн 18.03.2024 року о 17:33 год на вказану картку з сайту sgroshi.com.ua підтверджується квитанцією системи LIQPAY, ID операції НОМЕР_4 . /а.с.41/.

Вказана операція проведена на підставі договору №4507 про надання послуг в системі LIQPAY від 01.11.2020 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Споживчий центр» /зворот а.с.43-а.с.49/.

Крім того, за інформацією, наданою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, в АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_6 до рахунку НОМЕР_7 у гривні /а.с.89/.

Також АТ «ПУМБ» надано виписку по вказаному рахунку, відкритому до платіжної картки № НОМЕР_6 за період з 18.03.2024 року по 21.03.2024 року, з якої на звороті аркушу справи 92 вбачається операція надходження коштів в сумі 6000 грн 18.03.2024 року о 17:33:12 год, детальний опис операції: зарахування коштів МПС Master Card Money Send Liqpay*Bistrij kredit Dnipro UA /а.с.90-91, 92/.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується надходження кредитних коштів саме на картку відповідача.

П.11 Заявки встановлений графік платежів, згідно з яким, проценти, розраховані за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі слати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту у розмірі 6000 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит.

Відповідно до п.6.1 Оферти, Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця.

Разом з тим, за інформацією, наявною в Картці субконто по зазначеному кредитному договору, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, не здійснивши жодного платежу на погашення заборгованості /зворот а.с.50-51/.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.1 Оферти, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд дійшов висновку, що позивачем доведена наявність у відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом.

Що стосується розміру відсотків за користування кредитом, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

При цьому, при вирішенні спору суд враховує, що відповідно до п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

- протягом перших 120 днів - 2,5 %;

- протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Даний закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.

120-тим днем після набранні чинності п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» є 22 квітня 2024 року. Таким чином за період з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 2,5% на день.

Починаючи з 23 квітня 2024 року протягом наступних 120 днів, тобто до 21 серпня 2024 року, максимальний розмір процентної ставки не може перевищувати 1,5% на день.

В подальшому, починаючи з 22 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%.

Згідно Довідки-розрахунку про стан заборгованості за вказаним кредитним договором, на думку представника позивача, відповідач має заборгованість, розмір якої складає 11880 грн, з них: 6000 грн основний борг, 5880 грн - проценти. Проценти нараховані в межах строку кредитування за період з 18.03.2024 року по 28.04.2024 року /а.с.22, 42/.

При цьому, проценти нараховано, виходячи з відсоткової ставки Економ у розмірі 2% за кожен день користування кредитом протягом перших 14 днів з дня отримання кредиту (згідно з п.п.5, 7 Заявки), а в подальшому, виходячи з відсоткової ставки «Стандарт» у розмірі 2,5% за кожен день користування кредиту (згідно з п.8 заявки), в тому числі за період з 23.04.2024 року по 28.04.2024 року.

Таким чином, враховуючи, що позивач безпідставно не застосував вимоги п.17 Розділу IV ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про споживче кредитування» та починаючи з 23.04.2024 року не здійснював нарахування процентів з розрахунку 1,5% за кожен день користування кредитом, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок процентів за користування кредитом за період з 23.04.2024 року до 28.04.2024 року.

Враховуючи зазначене, загальний розмір нарахованих відсотків за користування кредитом за кредитним договором, укладеним з відповідачем 18.03.2024 року на строк 42 календарних дні за весь строк кредитування кредитом складає 5520 грн, а саме:

- за період з 18.03.2024 року по 31.03.2024 року - 1680 грн (6000 грн * 2% (за умовами п.7 Заявки) * 14 днів),

- за період з 01.04.2024 року по 22.04.2024 року - 3300 грн (6000 грн * 2,5% (за умовами п.8 Заявки) * 22 дні);

- за період з 23.04.2024 року по 28.04.2024 року - 540 грн (6000 грн * 1,5% * 6 днів).

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, складає 11520 грн, з них: 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5520 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено частково (на 96,97%), то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2349 грн (2422,40 грн. * 96,97%).

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що вказаний договір він не укладав, натомість громадянин ОСОБА_2 , шляхом викрадення його особистих даних, взяв кредити на його ім`я, про що він повідомляв поліцію, з огляду на наступне.

Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку №16221 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, складеного Відділом поліції №5 (м.Одеса) Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, 07.11.2024 року о 13:48 год до чергової частини Відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області із заявою звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій просить прийняти міри правового характеру до ОСОБА_2 , який в період часу з 21.05.2024 року по 07.11.2024 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зловживання довірою заволодів паспортними даними та набрав кредити на заявника у мікрозаймах на суму біля 200000 грн. Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_8 . Вказана заява зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділу поліції №5 (м.Одеса) Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області №16221 /а.с.68/.

В зазначеному повідомленні відповідач зазначає про те, що громадянин ОСОБА_2 шляхом зловживання довірою заволодів його паспортними даними та набрав на нього кредити у період часу з 21.05.2024 року по 07.11.2024 року, тоді як кредитний договір в даній справі укладений 18.03.2024 року, тобто раніше подій, на які посилається відповідач.

В подальшому відповідач неодноразово звертався до ВП №5 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області з запитами про надання інформації про результати розгляду його заяви №16221 від 07.11.2024 року, на які йому було повідомлено, про те, що за даним фактом було внесено відомості до ЄРДР за №0000842 від 07.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та 29.11.2024 року дане кримінальне провадження було скеровано до Приморського районного суду м.Одеси /а.с.71, 73, 74-75/.

Доказів засудження будь-якої особи, в тому числі ОСОБА_2 , за незаконне отримання кредиту по даній справі на ім`я відповідача, відповідачем в порушення ст.81 ЦПК України суду не надано.

Долучене до відзиву фото особи, яка тримає в руках паспорт на ім`я ОСОБА_2 та лист паперу з написом «підтверджую позику в KLT» /а.с.70/ не може бути прийняте судом до уваги, оскільки не має відношення до даної справи, так як в даній справі укладено кредитний договір, а не договір позики та між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .

Долучені до відзиву відео запису екрану при перегляді текстових та голосових повідомлень в розмові з контактом «Максім Женева» також не можуть бути прийнятими судом до уваги, оскільки з зазначених відеозаписів неможливо однозначно ідентифікувати осіб, між якими йде вказаний діалог.

Крім того, верифікація на сайті кредитодавця проводилась за допомогою системи BankID НБУ, якою є державна система віддаленої ідентифікації, що забезпечує передавання персональних даних користувачів від банку, в якому відкрито рахунок, до суб`єкта, який надає послугу користувачу. Система створена для отримання фізичними особами послуг, які потребують ідентифікації/верифікації при наданні дистанційних послуг: банківськими та небанківськими фінансовими установами; державними установами, громадськими та комунальними організаціями; комерційними установами. Для користування Системою BankID НБУ громадянам не потрібно додатково реєструватися, достатньо мати відкритий рахунок у банку, що є учасником системи та мати доступ до мобільного або інтернет-банкінгу свого банку.

Таким чином, пройти верифікацію та ідентифікацію за допомогою системи BankID НБУ міг лише відповідач, оскільки лише він може мати доступ до мобільного або інтернет-банкінгу свого банку.

При цьому, як вбачається з скріншоту ідентифікації відповідача за допомогою системи BankID НБУ при вході на сайт позивача /а.с.43/, в даних щодо відповідача міститься номер телефону НОМЕР_2 , який збігається з зазначеним відповідачем у відзиві на позов власними номером телефону.

Будь-яких доказів незаконного заволодіння телефоном відповідача, що унеможливлювало здійснення ідентифікації та верифікації відповідача за допомогою системи BankID саме відповідачем, останній в порушення ст.81 ЦПК України, суду не надав.

При цьому, з огляду на зазначення вказаного номеру телефону у відзиві на позов, вказаним телефоном відповідач користується до цього часу.

Що стосується посилань відповідача на те, що відповідно до кредитного договору одноразовий ідентифікатор було надіслано на номер телефону, яким він не користується і ніколи не користувався, а саме НОМЕР_1 , то у додатку до кредитного договору «Інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 зазначено два контактних номера телефона позичальника: 1) НОМЕР_8 ; 2) НОМЕР_1 і саме на другий номер телефону, зазначений відповідачем при заповненні заявки, і було надіслано одноразовий ідентифікатор, тому ці посилання суд також відхиляє.

До того ж, матеріалами справи підтверджено, що кредитні кошти перераховані саме на картку відповідача, а не іншої особи.

Щодо клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_2 , то відповідно ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Таким чином, правом подати до суду клопотання про залучення співвідповідача або про заміну неналежного відповідача належним положеннями ст.51 ЦПК України наділений позивач, а не відповідач, тому у задоволенні вказаного клопотання відповідача, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, , р/р НОМЕР_9 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11880 грн задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за Кредитним договором №18.03.2024-100003385 від 18.03.2024 року в сумі 11520 грн (з них: 6000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5520 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2349 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача про залучення ОСОБА_3 в якості відповідача в даній справі відмовити.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Окнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.11.2025 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко