Справа № 456/1944/25
Провадження № 2/456/1142/2025
УХВАЛА

іменем України

10 листопада 2025 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області у складі Шрамка Р. Т. , секретаря судових засідань Сімонова-Мацигін А.А. розглянувши матеріали цивільної справи №456/1944/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та заяву представника позивача про відмову від позову та повернення судового збору, -

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості.

06.05.2025 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 12.06.2025.

22.09.2025 по справі проводилося судове засідання в якому брав участь відповідач.

25.09.2025 представник позивача Хлопкова М.С. подала суду клопотання про відмову від позову у справі мотивуючи тим, на даний час відсутній предмет спору та з цієї підстави просив закрити провадження у справі. Крім того просив повернути суму сплаченого судового збору

Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, вважає, що таке клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Однак, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Відсутність заперечень з боку відповідача не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі. Такий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 року у справі № 686/20582/19-ц.

За таких обставин клопотання представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору є необґрунтованим.

Відповідно до наданої представником позивача інформації відповідач сплатив заборгованість позивачу після відкриття провадження у справі, тому твердження про відсутність предмету спору є помилковим.

Так у постанові від 20.09.2021 року у справі №638/3792/20 Верховний Суд вказує, що "суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час перед явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань".

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що провадження у справі слід закрити, з підстав відмови позивача від позову на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі відмови позивача від позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, оскільки позивач відмовився від своїх вимог до початку розгляду справи по суті йому слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.13, 142, 255-256, 260-261, 352-354 ЦПК України, -

постановив:

Заяву задоволити частково.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути з державного бюджету Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» 50% сплаченого судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.. 20 коп. сплаченого при поданні позовної заяви судового збору відповідно до платіжної інструкції №11345 від 26.03.2025.

В задоволенні решти вимог заяви про повернення судового збору відмовити.

Роз`яснити заявнику, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Р. Т. Шрамко