ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 303/7016/21
провадження № 2/753/1290/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., представника позивача - адвоката Курдибахи І.І., представника відповідача - адвоката Бєлашко О.О., розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення з відповідачів як спадкоємців у рівних частках заборгованості у розмірі 618 200 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розписки від 26 грудня 2018 року ОСОБА_4 отримав від позивачки 100 000 грн. 01 жовтня 2018 року та 400 000 грн. 26 грудня 2018 року зі сплатою 2,2% на місяць з обов`язком повернення коштів до 01 травня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а спадкоємцями після смерті стали його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Позивач звертався до відповідачів як спадкоємців з вимогою про повернення коштів, однак станом на дату звернення до суду із вказаним позовом відповідачі кошти не повернули.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 вересня 2021 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 10 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволено, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2021 року залишено без змін.

20 грудня 2021 року справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості надійшли до Дарницького районного суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення недоліків.

03 квітня 2023 року від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог та накладення арешту.

18 квітня 2023 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 303/7016/21 за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гальонкіної Олени Василівни копії матеріалів спадкової справи № 4/2021 щодо померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер в смт. Воловець, Закарпатської області ІНФОРМАЦІЯ_3.

31 травня 2023 року від приватного нотаріуса надійшли витребувані судом докази.

26 грудня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бєлашко О.О. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, ставлячи під сумнів як факт існування оригіналу боргової розписки, так і факт її підписання ОСОБА_4 , а також посилаючись на неправильний розрахунок сум процентів за користування позикою, відсутність підстав для нарахування і стягнення сум відповідно до статті 625 ЦК України під час дії воєнного стану. Також відповідач зазначив про наявність зустрічного зобов`язання позивачки, яке випливає з переоформленням на її доньку транспортного засобу, який належав спадкодавцеві, після його смерті, позбавивши таким чином відповідачку можливості успадкувати це майно.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 травня 2025 року призначено у цивільній справі № 303/7016/21 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, провадження на час проведення судової експертизи зупинено.

07 липня 2025 року від експертів надійшов висновок разом з матеріалами справи.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05 серпня 2025 року.

05 серпня 2025 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою позивач просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь 681 881,67 грн., що складається із (1) заборгованості, яка існувала на момент смерті ОСОБА_4 в сумі 618 200 грн., а саме 500 000 грн. сума позики, відсотки за користування позикою за період з жовтня 2018 року до квітня 2019 року, 26 500 грн. 3% річних за період з травня 2019 до лютого 2021 року, 41350,00 грн. інфляційних втрат за цей же період; (2) заборгованості, яка виникла після смерті ОСОБА_4 через невиконання ОСОБА_5 обов`язку щодо задоволення обґрунтованої вимоги кредитора, а саме: 3 % річних за період з 18 серпня 2021 року до 23 березня 2023 року в сумі 29 571,98 грн. та частини інфляційних втрат за період з вересня 2021 року до лютого 2022 року в сумі 34 109.69 грн

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

05 серпня 2025 року підготовче засідання відкладено на 25 вересня 2025 року.

10 вересня 2025 року представник відповідача подала відзив на уточнену позовну заяву, зазначивши про звільнення позичальника від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України у період воєнного стану, а також вказала про неправомірне відчуження позивачкою автомобіля спадкодавця після його смерті, чим позбавила відповідачку права на спадкування цього майна, вартість якого складає близько 20 тисяч доларів США.

16 вересня 2025 року представник позивач подав відповідь на цей відзив.

25 вересня 2025 року підготовче засідання відкладено на 07 жовтня 2025 року.

07 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшли пояснення.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 жовтня 2025 року підготовче провадження у справі № 303/7016/21 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 26 грудня 2018 року ОСОБА_4 склав розписку, відповідно до змісту якої отримав від ОСОБА_1 500 000 грн., а саме: 100 000 грн. 01 жовтня 2018 року, 400 000 грн. з 26 грудня 2018 року із щомісячною сплатою 2,2% наступного місяця, які зобов`язався повернути до 01 травня 2019 року.

Згідно з висновком експерта від 24 червня 2025 року № СЕ-16/111-25/35724-ПЧ за результатами почеркознавчої експертизи рукописний запис « ОСОБА_6 » та підпис у розписці виконані ОСОБА_4 .

Як слідує з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилася спадщина.

З матеріалів спадкової справи 4/2021, заведеної 09 березня 2021 року щодо майна померлого ОСОБА_4 , вбачається, що спадкоємцем померлого є ОСОБА_2 , якій видані свідоцтва про право на спадщину за законом на кошти, розміщені на рахунку у АТ «Державний ощадний банку України», на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Боржавські полонини», розмір внеску 184 500 грн., що становить 7,38 відсотків статутного капіталу, та на на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 83,4 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м.

27 серпня 2021 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гальонкіної О.В. звернулася ОСОБА_1 з заявою в порядку статті 1281 ЦК України. Про вказану вимогу приватний нотаріус 27 серпня 2021 року повідомила ОСОБА_2 .

Також, як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 28 липня 2021 року зверталася з вимогою до спадкоємців ОСОБА_4 , яка була отримана ними 11 серпня 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Як пояснив позивач, успадкувавши після смерті позичальника його майно, відповідач суму боргу не повернула, що і зумовило звернення позивача із цим позовом до суду.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до статі 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно з статтями 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з положеннями статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Судом встановлено, що відповідач, прийнявши спадщину після смерті позичальника ОСОБА_4 , до складу якої входили в тому числі його обов`язки за розпискою (договором позики) від 26 грудня 2018 року, укладеною з позивачем, вимоги кредитора не задовольнила, обов`язок повернути кошти, отримані у позику, належним чином не виконала і станом на день розгляду справи суму позики не повернула.

Доказів сплати суми боргу відповідачем суду не надано.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна.

Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20, від 22 червня 2022 року у справі № 592/8474/20, від 05 жовтня 2022 року у справі № 521/10631/20, від 01 лютого 2023 року у справі № 210/1489/14-ц.

У цій справі позивач дотримався строку для пред`явлення вимоги до як спадкоємця, яка прийняла спадщину після смерті батька і несе зобов`язання перед його кредитором в межах вартості майна, одержаного у спадщину за правилами частини першої статті 1282 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 500 000 грн. та відсотків за користування позикою у розмірі 44 000 грн. за період з 26 грудня 2018 року - дати складення розписки по 01 травня 2019 року, виходячи з розрахунку 500 000х2,2%х4 та зважаючи на відсутність у розписці застереження передбаченого частиною третьою статті 631 України.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У правових висновках, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц зазначено, що за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно із заявленими вимогами позивач просить стягнути з ОСОБА_5 на її користь, зокрема, (1) 26 500 грн. 3% річних та 41 350,00 грн. інфляційних втрат за період з травня 2019 до лютого 2021 року та (2) 3 % річних за період з 18 серпня 2021 року до 23 березня 2023 року в сумі 29 571,98 грн. та інфляційних втрат за період з вересня 2021 року до лютого 2022 року в сумі 34 109,69 грн.

У цій справі суд встановив, що за життя ОСОБА_7 позивачка не пред`являла до нього вимог зі сплати грошових коштів, передбачених за неналежне виконання грошового зобов`язання, що передбачено частиною другою статті 625 ЦК України, а тому суд висновує, що відповідачка не успадкувала після смерті ОСОБА_7 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних з моменту виникнення в нього грошового зобов`язання перед позивачем і до його смерті, а тому у цій частині позовних вимог належить відмовити.

Відповідний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2020 року у справі № 344/13996/15-ц.

В іншій частині, враховуючи наявність грошового зобов`язання у ОСОБА_7 перед ОСОБА_1 , яка в установлені законом строки пред`явила вимогу до його спадкоємців і які належним чином не виконали грошове зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин частини другої статті 625 ЦК України та стягнення з відповідачки на користь позивачки 3 % річних за період з 18 серпня 2021 року до 23 березня 2023 року в сумі 26 067,29 грн. (544 000,00 x 3 % x 583/365/100) та інфляційних втрат за період з вересня 2021 року до лютого 2022 року включно в сумі 34 109,69 грн. з урахуванням положень статті 13 ЦПК України та виходячи з того, що за розрахунком суду розмірі інфляційних втрат за цей період складає 35 738,64 грн.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав стягнення з неї відсотків річних і інфляційних втрат з огляду на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України суд відхиляє, оскільки правовідносини, що виникли між позикодавцем та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України, а отже на них не поширюється мораторій, передбачений наведеною вище нормою матеріального права.

Відповідно до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 6 058,06 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 26 грудня 2023 року у сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень, проценти за користування позикою у сумі 44 000 (сорок чотири тисячі) гривень, 3 % річних в сумі 26 067 (двадцять шість тисяч шістдесят сім) гривень 29 коп., інфляційні втрати у сумі 34 109 (тридцять чотири тисячі сто дев`ять) гривень 69 коп. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 6 058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 06 коп.

В іншій частині вимог - у задоволенні позову відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 листопада 2025 року.

Суддя Олександр ЯКУСИК