ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
07 листопада 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого Красвітної Т.П.,
суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Демидової С.О. від 13 березня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (Філія ГСЦ МВС), приватний виконавець Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопровайдер», ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , треті особи - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Регіональний сервісний центр МВС Дніпропетровської області, про визнання недійсними договорів, визнання права власності, витребування майна та зобов`язання вчинити певні дії,
Перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 статті 270 ЦПК України).
Постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (підпункт в пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України).

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 141 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.12.2011 (а.с. 20 т.12), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 05.05.2025 в Дніпровському апеляційному суді (а.с. 19 т.12), копію договору про надання правничої допомоги від 05.05.2025 року, укладеного з адвокатом Вербою А.П. (а.с. 15 т.12), копію акту виконаних робіт від 05.05.2025 (а.с. 18 т. 12), копію рахунку та квитанції від 05.05.2025 про оплату ОСОБА_1 на користь адвоката Верби А.П. правничої допомоги в сумі 20000,00 грн (а.с. 16, 17 т.12).

Згідно змісту акту виконаних робіт від 05.05.2025, адвокатом Вербою А.П. надано професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , а саме підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів клієнта в апеляційному суді, на загальну суму 20000,00 грн (а.с. 18 т.12).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Вербою А.П. у даній справі в суді апеляційної інстанції, що підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання адвокатом Вербою А.П. професійної правничої правової допомоги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, що погоджено договором та актом виконаних робіт від 05.05.2025, на загальну суму 20000,00 грн.

На підтвердження понесених Морозовою Н.М. судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 24.12.2011 (а.с. 230 т.11), копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 05.05.2025 в Дніпровському апеляційному суді (а.с. 229 т.11), копію договору про надання правничої допомоги від 05.05.2025 року, укладеного з адвокатом Вербою А.П. (а.с. 225 т.11), копію акту виконаних робіт від 05.05.2025 (а.с. 228 т. 11), копію рахунку та квитанції від 05.05.2025 про оплату ОСОБА_2 на користь адвоката Верби А.П. правничої допомоги в сумі 12000,00 грн (а.с. 226, 227 т.11).

Згідно змісту акту виконаних робіт від 05.05.2025, адвокатом Вербою А.П. надано професійну правничу допомогу ОСОБА_2 , а саме підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів клієнта в апеляційному суді, на загальну суму 12000,00 грн (а.с. 228 т.11).

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Вербою А.П. у даній справі в суді апеляційної інстанції, що підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання адвокатом Вербою А.П. професійної правничої правової допомоги ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, що погоджено договором та актом виконаних робіт від 05.05.2025, на загальну суму 12000,00 грн.

На підтвердження понесених Соколовою Н.Л. судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги від 14.02.2023 року, копію додаткової угоди №0409-2 від 04.04.2025, копію акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) на суму 30000,00 грн., копію ордера на надання правничої (правової) допомоги в Дніпровському апеляційному суді.

Згідно змісту акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) , адвокатом Ясир С.А. надано професійну правничу допомогу ОСОБА_4 , а саме аналіз судової практики, написання і направлення апеляційної скарги, письмових пояснень, участь в судових засіданнях, написання і направлення заяви про ухвалення додаткового рішення, заперечень на заяву іншої сторони про ухвалення додаткового рішення.

При визначенні розміру судових витрат на правничу правову допомогу, колегія приймає до уваги обсяг робіт, проведений адвокатом Ясир С.А. у даній справі в суді апеляційної інстанції, що підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено надання адвокатом Ясир С.А. професійної правничої правової допомоги ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, що погоджено договором та актом виконаних робіт на загальну суму 30000,00 грн.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги часткове задоволення вимог заяви, на ОСОБА_4 покладаються судові витрати у вигляді судових витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, пропорційно залишеним без задоволення вимогам у сумі 8000 грн (12000,00 грн х 2/3) на користь ОСОБА_2 та у сумі 13333,33 грн (20000,00 грн х 2/3) на користь ОСОБА_1 .

На ОСОБА_2 та ОСОБА_1 покладаються судові витрати у вигляді сплаченого ОСОБА_4 судового збору при поданні апеляційної скарги (484,48 грн) пропорційно задоволеним вимогам у сумі по (484,48 грн х 1/3 / 2) 80,75 грн, з кожного (а.с. 169 т.11) та судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, пропорційно залишеним без задоволення вимогам у сумі по 5000,00 грн (30000,00 грн х 1/3 / 2), з кожного.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення із ОСОБА_4 (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) різницю сум на користь ОСОБА_2 в розмірі (8000,00 грн - 5080,75 грн) 2919,25 грн, а на користь ОСОБА_1 в розмірі (13333,33 грн - 5080,75 грн) 8252,58 грн.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі №520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.

Посилання представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не відсутність заяви про розподіл судових витрат спростовується змістом апеляційної скарги, у прохальній частині якої представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просив, зокрема, судові витрати покласти на позивачів.

З огляду на вищевикладене, наявні підстави для часткового задоволення заяв про ухвалення додаткового рішення та ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат, понесених у даній справі, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 8252 (вісім тисяч двісті п`ятдесят дві) грн 58 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати в розмірі 2919 (дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн 25 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст додаткової постанови складено 07 листопада 2025 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова