справа № 462/7494/25
УХВАЛА

10 листопада 2025 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С, вивчивши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Улинець Ольги Миколаївни до Львівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Улинець Ольга Миколаївна через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до Львівської міської ради, в якому просить визнати право власності на житловий будинок, придбаний згідно договору купівлі продажу від 03.04.1957 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали позовної заяви вважаю, що цю позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України встановлено, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Під дійсною вартістю майна, як зазначено у п. 12 а Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Позивачем, у позовній заяві зазначено ціну позову 10500 грн., обґрунтовуючи вартість майна відповідно до договору купівлі продажу від 03 квітня 1957 року.

Водночас, суд зауважує, що договір купівлі продажу від 03 квітня 1957 року як вартість майна не відповідає п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, та не визначає грошову суму, за яку житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості.

Таким чином, відсутня вартість спірного майна на момент звернення із позовом, для визначення розміру ціни позову, та сплати судового збору, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру для фізичних осіб встановлюється ставка у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відсутність оцінки майна на момент подання позову унеможливлює визначити розмір судового збору.

Також, згідно п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в позовній заяві зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначенням доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Доказами, у контексті ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Звертаючись до суду з позовом, позивач у позовній заяві зазначає, що Гр. ОСОБА_2 продав ідеальну частину, а ОСОБА_3 купила ідеальну частину, будинковолодіння належну ОСОБА_2 що знаходиться в АДРЕСА_2 , однак у позові просить визнати право власності на житловий будинок, придбаний згідно договору купівлі продажу від 03.04.1957 року за адресою: АДРЕСА_1 , не додаючи доказів на обґрунтування даних обставин.

Також, представник позивача зазначає, що в рік купівлі будинку, а саме 1957 року, власниця майна, ОСОБА_3 , виїхала в Сполучені Штати Америки, адреса не відома. Після переїзду ОСОБА_3 , в даному будинку проживала бабуся Позивачки, ОСОБА_4 , яка була рідною сестрою власниці майна. Однак до матеріалів справи не долучені докази, що підтверджують кожну з зазначених обставин на які посилається позивач. Окрім цього, у матеріалах справи відсутні підтвердження тверджень позивачки про родинні зв`язки позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Також, суд звертає увагу, що відповідно до долученої до матеріалів справи копії договору купівлі-продажу від 3 квітня 1957 року, представником позивача долучено тільки першу сторінку даного договору у якій відсутні будь які реквізити та підписи сторін.

Враховуючи наведене у матеріалах справи відсутні викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені доказів, що підтверджують вимоги зазначені в позовній заяві.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву, необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 175, 176-177, 185 ЦПК України, -

постановив:

позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Улинець Ольги Миколаївни до Львівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: І.С. Мруць