Справа № 348/1583/23
Провадження № 22-ц/4808/1168/25
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Барков В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів: Бойчука І. В.,

Пнівчук О. В.

секретар Шемрай Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кінаш Мілени Анатоліївни про відмову від апеляційної скарги на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2025 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він є спадкоємцем по закону 5 черги згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України померлого двоюрідного дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначав, що померлий ОСОБА_3 проживав у будинку по АДРЕСА_1 , власником якого на підставі рішення Надвірнянського районного суду від 18 лютого 2021 року став відповідач ОСОБА_1 . Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 березня 2023 року рішення Надвірнянського районного суду від 18 лютого 2021 року скасовано. Після спливу 9 місяців після смерті ОСОБА_3 він звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 вказував, що власником спірного домоволодіння з 1951 року був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями ОСОБА_4 стали відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , яка проживала в спірному будинку з 1974 року. Зазначав, що ОСОБА_5 17 лютого 1977 року зареєструвала шлюб з його двоюрідним дядьком ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного будинку. ОСОБА_3 продовжував проживати у спірному будинку і на початку серпня 2022 року звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у зв`язку з не встановленням кола спадкоємців. Захистити своє право на спадщину ОСОБА_3 не встиг, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 , що підтверджується документально, просив визнати за ним право власності на спадщину, а саме на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Вказував, що власником спірного житлового будинку по АДРЕСА_1 являвся його батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті його батька йому було 10 років і він проживав разом з ним. Його сестра ОСОБА_6 , якій на момент смерті було 23 роки, разом з ними не проживала, в будинку була зареєстрована лише з 1974 року. А тому позивач за зустрічним позовом вважав, що ОСОБА_6 не мала права на спадкове майно.

Посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 , оскільки позивачем за первісним позовом не доведено належними доказами право на спадщину ОСОБА_6 , а в подальшому і двоюрідного дядька позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просив в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити, визнавши за ним право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами. Також просив стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2025 року позов ОСОБА_2 задоволено. Постановлено визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку домоволодіння та господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , ринковою вартістю домоволодіння 183 465 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 073,60 грн. сплаченого останнім судового збору за звернення до суду із даним позовом та 536,80 грн. сплаченого судового збору у зв`язку із поданням заяви про забезпечення позову, а всього 1 610,40 грн.

Цим же рішенням частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 . Постановлено визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку домоволодіння та господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_1 , ринковою вартістю домоволодіння 183 465 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог 917,35 грн. сплаченого останнім судового збору за звернення до суду із зустрічним позовом.

У апеляційній скарзі на зазначене рішення суду ОСОБА_1 , посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовити, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 16 та 17 липня 2025 року відповідно у даній справі відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

10 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Кінаш М. А. на адресу Івано-Франківського апеляційного суду подала заяву про відмову від апеляційної скарги. Повідомила, що наслідки відмови від апеляційної скарги їй відомі.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судовими повістками та просили розглядати справу за їх відсутності, тому суд відповідно до положень ст. 372 ЦПК України розглянув справу без їх участі без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши зміст поданої заяви, колегія суддів вважає, що заява про відмову від апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційне провадження закриттю.

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 5 ст. 364 ЦПК України у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення, повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 12 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

Враховуючи, що відмова від апеляційної скарги це право сторони, у справі немає інших осіб, що приєднались до апеляційної скарги та заперечують, тож не має жодної перешкоди для задоволення заяви про відмову від апеляційної скарги.

Керуючись ст.362, 364 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кінаш Мілени Анатоліївни про відмову від апеляційної скарги задовольнити.

Прийняти відмову представника ОСОБА_1 адвоката Кінаш Мілени Анатоліївни про відмову від апеляційної скарги на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2025 року.

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Судді В. М. Барков

І. В. Бойчук

О. В. Пнівчук