Справа № 463/5857/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/3699/25 Доповідач: Копняк С. М.
У Х В А Л А

про залишення без руху

10 листопада 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Копняк С.М., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, з участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною давністю залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши 17 червня 2024 року апеляційну скаргу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 23 січня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Личаківського районного суду м. Львова.

Постанову Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року оскаржила ОСОБА_2 , шляхом подання через свого представника - адвоката Мартиневича Олександра Андрійовича касаційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

03 листопада 2025 року справа надійшла до Львівського апеляційного суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2025 року визначено склад для розгляду справи № 463/5857/19: головуючий суддя ( суддя - доповідач) Копняк С.М., склад колегії суддів: Бойко С.М., Ніткевич А.В.

Перевіривши матеріали цивільної справи №463/5857/19, зокрема, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року, приходжу до висновку, що таку слід залишити без руху, з огляду на таке.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

В апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується (пункт 8 частини другої статті 356 ЦПК України).

В поданій апеляційній скарзі заявник зазначає, що , відтак, вважає, що строки на подання апеляційної скарги не пропущені.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Водночас особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно строків подання, форми і змісту скарги, в тому числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є проявом добросовісного користування процесуальними правами.

Із змісту апеляційної скарги убачається, що ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 23 січня 2023 року у червні 2024 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення та просить поновити цей строк, оскільки його, на її думку, пропущено з поважних причин. Такою причиною заявниця вказала те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вона не отримувала, а з її змістом ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень 03 червня 2024 року.

Перевіривши доводи заявленого клопотання приходжу до висновку, що наведені заявником ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року слід визнати неповажними, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зроблено висновок про те, що: «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарження не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зроблено висновок, що «особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 цього Кодексу), це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження у справі і яка відповідно не знала/не могла знати про розгляд справи, а не про дату судового рішення. Велика Палата Верховного Суду погодилася із тим, що для реалізації права на подання апеляційної скарги визначальним є не стільки участь заявника у всіх засіданнях суду, скільки отримання ним повного судового рішення, адже без ознайомлення з повним судовим рішенням неможливо зрозуміти мотиви суду, з яких він виходив, ухвалюючи рішення, а отже, неможливо сформулювати підстави апеляційної скарги. Разом з тим слід відмітити, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу».

Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 201/13990/15 (провадження № 61-22496св19), від 29 січня 2021 року у справі № 308/2739/16 (провадження № 61-9648св19), від 21 червня 2023 року у справі № 202/32361/13 (провадження № 61-3546св23) зазначено, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяк не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом у липні 2019 року.

У матеріалах справи наявні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 востаннє була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції 13 березня 2020 року, після чого в жодне судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Когут О. М., востаннє була присутня в судовому засіданні 21 грудня 2021 року.

ОСОБА_1 повідомлялася судом першої інстанції про судові засідання, призначені на 07 грудня 2022 року та 23 січня 2023 року, проте поштова кореспонденція була повернута до суду без вручення адресату через закінчення терміну зберігання.

Також матеріали справи містять докази направлення на адресу ОСОБА_1 копії ухвали суду від 23 січня 2023 року з аналогічною відміткою підприємства поштового зв`язку про причини невручення кореспонденції.

25 січня 2023 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено надання загального доступу до повного тексту ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року у справі № 463/5857/18.

Отже, з огляду на встановлені обставини та висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18, ОСОБА_1 у розумінні пункту 1 частини другої статті 358 ЦПК України, не є особою не повідомленою про розгляд вказаної справи, оскільки є ініціатором судового розгляду й знала про судовий розгляд.

За таких обставин, наведені заявником причини пропуску нею строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року слід визнати неповажними, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року слід відмовити.

Заявнику необхідно надати суду обгрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року, зазначивши інші поважні причини пропуску такого, а також подати докази в обгрунтування такого.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина третя статті 357 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 354, 356, 357, 381 ЦПК України Львівський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

наведені заявником причини пропуску нею строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року - визнати неповажними.

В задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року, залишити без руху.

Встановити для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, заявнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Копняк