Справа № 178/2407/25
У х в а л а

"05" листопада 2025 р. суддя Криничанського районного суду Дніпропетровської області Лісняк В.В., розглянувши заяву Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР», заінтересовані особи: Відділ № 14 у м.Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою.

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Недотримання заявником вказаних вимог перешкоджають відкриттю провадження у справі та дають підстави для залишення зазначеної заяви без руху.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В поданій заяві заявником не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона заявника понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не вірно визначено коло заінтересованих осіб, не наведені факти, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування особи, не вказані інші родичі чи співробітники, які можуть дати свідчення про місце перебування фізичної особи.

Встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання заявником цих вимог на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі. Предметом доказування в даній справі є: - безвісна відсутність громадянина; - наявність правової зацікавленості особи, що подає заяву про визнання громадянина безвісно відсутнім; - вживання заявником заходів до розшуку особи; - неможливість встановлення місця знаходження даної особи; - наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті; - наявність обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; - існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо; - відсутність спору про право.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місце перебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Крім того, в заяві не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) про наявність відомостей, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, що передбачено ст. 307 ЦПК України.

У разі ухвалення рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, суд, на виконання вимог вищевказаної процесуальної норми, повинен направити копію такого рішення відповідним органам для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Тому, в заяві також має бути зазначено щодо наявності в особи, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою, майна та у разі наявності у неї такого майна - надати докази на підтвердження його місцезнаходження та належності його особі.

Крім того, не зазначено, чи звертався заявник до органів ДРАЦСУ про наявність записів про можливу реєстрацію факту смерті на території України, не долучено будь-яких відомостей з Державної міграційної служби, відомостей Державної прикордонної служби щодо можливого перетину кордону, відомостей з медичних установ про можливе перебування особи, лікування, тощо.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «.... де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подана заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявникові копії ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.175, 176, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Комунального закладу «Криничанський психоневрологічний інтернат» ДОР», заінтересовані особи: Відділ № 14 у м.Кам`янському Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявникові, що у випадку не усунення недоліків заяви у встановлений строк, заява буде визнана неподаною та повернена.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуСуддя В. В. Лісняк