ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 листопада 2025 року м. Чернівці

Справа № 715/2382/24

Провадження №22-ц/822/1033/25

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Литвинюк І. М., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року, у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року задоволено позов ТОВ «Укр Кредит Фінанс»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката Зачепіло З. Я., в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16.08.2024 у справі № 715/2382/24.

На заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепіло З. Я., подала апеляційну скаргу та подала клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року вказує на те, що ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката Зачепіло З. Я., в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення, з повним текстом ухвали ОСОБА_2 ознайомилась 01 жовтня 2025 року, після отримання ухвали Укрпоштою, тому строк на подачу апеляційної скарги було пропущено та існує необхідність в поновленні процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Вирішуючи вказане клопотання, суд виходить з наступного.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК).

Частиною 4 статті 287 ЦПК України визначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до частини першої та другої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, у випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Частиною шостою та сьомою статті 272 ЦПК України визначено, що днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Ухвала Глибоцького районного суду Чернівецької області про відмову в задоволенні заяви адвоката Зачепіло З. Я., в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення, постановлена 16 вересня 2025 року.

З картки руху документу, сформованої засобами підсистеми «Електронний суд», вбачається, що ухвала Глибоцького районного суду Чернівецької області про відмову в задоволенні заяви адвоката Зачепіло З. Я., в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення доставлена до електронного суду 17 вересня 2025 року о 20:05 год, а адвокату Зачепіло З. Я. доставлено до електронного суду 18 вересня 2025 року о 11:38 год.

У частині шостій статті 272 ЦПК України вказано, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Тому днем вручення ОСОБА_3 ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2025 року є 18 вересня 2025 року.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (частина сьома статті 272 ЦПК України).

Виходячи з викладеного та порядку обчислення процесуальних строків, встановлених статтями 123, 124 ЦПК України, з особливостями, визначеними статтями 272, 287, 354 ЦПК України, початок перебігу строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду від 16 серпня 2024 року розпочався з 19 вересня 2025 року (наступний день після дати отримання ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення) та його останнім днем було 20 жовтня 2025 року (закінчення строку припало на вихідний день - 18 жовтня 2025 року, останнім днем строку є перший після нього робочий день).

29 жовтня 2025 року апеляційна скарга за підписом представника відповідача Зачепіло З. Я. направлена поштовими засобами зв`язку АТ Укрпошта на адресу Чернівецького апеляційного суду, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 354 ЦПК України.

Доказів недоставлення копії ухвали суду від 16 вересня 2025 року до електронного кабінету Зачепіло З. Я. в ЄСІТС суду не надано.

Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу апеляційної скарги, передбачених ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі № 911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з незалежних від скаржника обставин унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Отже, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції. Така правова позиція викладена в рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика ЄСПЛ також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням процесуальних строків (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуць проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи. ЄСПЛ у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За наведених обставин, апелянт має подати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку або ж надати докази поважності раніше вказаних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім того, подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з частиною першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 028 грн.

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 4 542 гривні.

Заявник до апеляційної скарги додав платіжну інструкцію по сплату судового збору в розмірі 3634 грн.

Виходячи з викладеного, апелянту слід сплатити різницю недоплаченого судового збору у розмірі 908 гривень (4542-3634), за наступними реквізитами:

рахунок: UA0024405;

отримувач коштів Чернівецьке ГУК/Чернівецька ТГ/22030101,

код отримувача (ЄДРПОУ) 37836095,

банк отримувача коштів Казначейство України (ЕАП),

код банку (МФО) 899998,

код класифікації доходів бюджету 22030101 призначення платежу судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду, назва суду Чернівецький апеляційний суд.

Суд звертає увагу, що ставка судового збору при розрахунку його сплати за подання до суду апеляційної скарги є незмінною та повинна відповідати вимогам Закону №3674-VI, не залежить від розміру сплаченого судового збору позивачем з понижуючим коефіцієнтом при поданні позовної заяви в електронній формі (див. постанова Верховного Суду 02 липня 2024 року від справа №160/19149/23 (адміністративне провадження № К/990/12666/24).

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для подання обґрунтованого клопотання із зазначенням інших підстав для поновлення строку або ж наданням доказів поважності раніше вказаних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду та документів, що підтверджують доплату судового збору у сумі 908 гривень.

Керуючись статтями 185, 272, 287, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, в клопотанні про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зачепіло Зоряна Ярославівна, на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку у встановлений судом строк, апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Литвинюк