Провадження № 2/524/5466/25
06.11.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Рибалки Ю.В.,
за участі секретаря судового засідання Панченко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в розмірі 112 647 грн. 79 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи за відсутності представника банку.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до Заяви відповідач отримала кредит в розмірі 70 000 грн., строком на 12 місяців, розмір процентної ставки 47,88 % річних.
Відповідно до Заяви відповідач отримав кредит в розмірі 17 400,00 грн., строком на 36 місяців, розмір процентної ставки 0,010 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99% .
Відповідно до Заяви відповідач отримав кредит в розмірі 3 000,00 грн., строком на 12 місяців, розмір процентної ставки 0,010 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,50% .
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Договорами, на які базуються правовідносини сторін є - заява відповідача від 16.09.2020 року, 02.09.2022 та 29.03.2023 року про отримання кредитних коштів. У цих заявах, підписаних сторонами, наявні умови договору про встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Крім того, позивачем додано до матеріалів справи підписаний Паспорт споживчого кредиту, в якому також наявна інформація про умови кредитування та у якому визначено розмір кредиту, відсотків за користування кредитним коштами, розмір комісії, які є аналогічними викладеними у Заяві, також Паспорт містить умови щодо розміру штрафу за порушення зобов`язання.
За таких обставин, судом встановлено, що ОСОБА_1 , Заяви-анкети на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, був обізнаний про розмір відсотків, процентної ставки за користування кредитними коштами, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та розмір штрафу за порушення зобов`язання, отже йому були відомі істотні умови договору.
обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.
Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).
Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісією не підлягає задоволенню.
Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надав суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що з останнього на користь АТ «Перший український міжнародний банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором, задовольнивши позов частково.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 169,25 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 530, 536, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд,-
Позовну заяву акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його нескасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.В. Рибалка