Справа №705/4614/25
2/705/2965/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі та просила: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 7000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду.

В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2024. Під час цих шлюбних відносин у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Щодо надання матеріальної допомоги їхній дитині, ОСОБА_2 ухиляється та не виявляє бажання її надавати у добровільному порядку. Вона самостійно забезпечує дитині належні умови проживання, харчування, лікування, навчання й побут. Частину витрат їй допомагають покривати її батьки (бабуся та дідусь дитини), які надають фінансову підтримку, оскільки її щомісячний дохід становить приблизно 11 000 грн, а оренда житла майже 10 000 грн.

Відповідач іноді надсилає невеликі суми коштів на банківську картку дитини здебільшого це поповнення мобільного рахунку та дрібні кишенькові витрати. Окремими випадками він допомагав з харчуванням, одягом або лікуванням, однак ці суми є незначними та нерегулярними, не відповідають і не покривають фактичних потреб дитини.

Дитина має медичний діагноз - атопічний дерматит, що потребує постійного догляду, спеціального харчування, регулярного застосування лікувальних кремів, мазей, засобів для гігієни та пом`якшення шкіри, які є дороговартісними. Витрати на лікування та догляд батько іноді давав, але вона, як мати, витрачає більше. Фізичної участі у вихованні та догляді за дитиною батько не бере: часу з дитиною не проводить, виховного впливу не здійснює.

Вважає, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину, який законодавчо розподіляється на батьків рівноцінно, а тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в сумі 7 000,00 гривень до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 05.08.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

02.10.2025 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в якому вказано, що позовні вимоги не можуть бути задоволені у повному обсязі, а твердження, викладені позивачем у позовній заяві, не повністю відповідають фактичним обставинам справи. Після того, як вони почали проживати з позивачем окремо, він продовжував та продовжує надавати своєму синові матеріальну допомогу, але звісно ніяких розписок він з дружини не брав.

Усі заяви позивача та викладені нею доводи стосовно того, що жодної матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає, не відповідають обставинам справи, а відповідно й вимога позивача про стягнення аліментів взагалі є надуманою та передчасною, оскільки це його рідний син, якого він любить і буде матеріально допомагати не залежно від того чи буде рішення чи ні.

Він на регулярній основі надає фінансову допомогу своєму синові шляхом перерахування коштів безпосередньо на банківську карту позивача. Розмір таких перерахувань не є фіксованим і визначається ним залежно від його фінансових можливостей.

За 2024 рік він переказав на особисту карту ОСОБА_1 для потреб дитини більше 31 тис. грн, та за 2025 рік включаючи останній платіж 14.09.2025 сума становить більше 27 тис. грн. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їхнього сина ОСОБА_3 у повній мірі.

Таке становище зумовлене як загальною економічною ситуацією в країні, так і його особистим фінансовим станом. На даний момент він офіційно не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, що унеможливлює виконання зазначених зобов`язань у повному обсязі.

У своїй позовній заяві позивач просить стягувати на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 7 000,00 грн на утримання дитини щомісячно. На даний час прожитковий мінімум для дитини відповідного віку складає 3 196 грн.

При стягненні із нього аліментів у розмірі 7 000 грн виходить, що він фактично самостійно забезпечує сина прожитковим мінімумом, що суперечить наведеному вище, а саме обов`язку обох батьків утримувати свою дитину.

На даний час він проживає в орендованому житлі, витрати на оплату якого становлять значну частину його щомісячного доходу, що суттєво впливає на його фінансові можливості. Крім того, повідомляє, що за ним рахується кредитна заборгованість перед АТ КБ «Приват Банк» у сумі 53 067,12 грн, що підтверджується відповідною довідкою з банку.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що він, як будь-яка особа, потребує щонайменше мінімальних коштів для забезпечення власних життєво необхідних потреб (харчування, транспортні витрати, оплата комунальних послуг та інші обов`язкові витрати), його матеріальне становище можна визнати таким, що є фінансово обтяженим та вимагає врахувати при розгляді даної ситуації.

Він дуже любить свого сина, поважає його право на розвиток та від допомоги на його утримання не відмовляється. Він буде виплачувати на його утримання стільки коштів, скільки матиме сам. Однак, призначення стягнення щомісячної вказаної позивачем частини від усіх його доходів вважає недоцільним. Вважає, що доцільним буде призначення судом стягнення із нього аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 000,00 гривень.

Просив позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановити у твердій грошовій сумі 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи від дня звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

Судом установлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.03.2024 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.12.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьками вказані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Хащуватської сільської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до консультативного висновку № 383 від 03.07.2014 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз атопічний дерматит.

Відповідач ОСОБА_2 на підтвердження надання матеріальної допомоги своєму синові ОСОБА_3 надав копії платіжних інструкцій АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» про перерахування коштів на рахунок отримувача Шаповал Т.В., а саме: 10.01.2024 2010,00 грн; 25.01.2024 2010 грн; 11.02.2024 3015,00 грн; 26.03.2024 4020,10 грн; 17.04.2024 3015,08 грн; 15.05.2024 1507,50 грн; 27.05.2024 1507,50 грн; 08.06.2024 3015,00 грн; 27.06.2024 2010,00 грн; 14.09.2024 3015,08 грн; 16.09.2024 1005,00 грн; 25.09.2024 1005,03 грн; 13.10.2024 2010,05 грн; 18.12.2024 1507,00 грн; 30.12.2024 1005,03 грн; 21.01.2025 1005,00 грн; 02.02.2025 804,03 грн; 16.02.2025 3015,00 грн; 17.03.2025 3015,00 грн; 13.04.2025 3015,00 грн; 17.04.2025 3517,50 грн; 18.04.2025 3115,50 грн; 30.04.2025 3015,00 грн; 15.05.2025 2010,05 грн; 10.06.2025 2010,00 грн; 27.08.2025 502,51 грн; 14.09.2025 2512,50 грн.

Відповідно до договору оренди квартири у приватної особи від 15.03.2025 ОСОБА_2 орендує квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та орендна плата складає 9 000 грн + комунальні послуги.

Згідно з довідкою АТ КБ «Приват Банк» від 29.09.2025 ОСОБА_2 має заборгованість перед АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 53 067,12 грн.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті (Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення.

При отриманні доходу в натурі проводиться грошова оцінка такого натурального надання особі, а потім з отриманих сум стягуються аліменти. Проте вартість натурального надання може суттєво варіюватися, а крім того, щомісяця вчиняти переоцінку натурального надання дуже складно. Тому замість частки від доходу платника аліментів у якості аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд дійде висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. Неможливість визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) може виникнути, наприклад у випадках, коли платник аліментів постійно проживає на території іноземної держави та відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини, є стягнення аліментів у випадках, коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати.

При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує постанова Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 17).

Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів.

Держава Україна, проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень даної статті СК. Зокрема ч. 3 встановлює, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, згідно зі статтею 180 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 7 000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років складає 3 196 гривень.

Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частиною першою ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, заявленому позивачем до стягнення, - 7 000,00 грн щомісячно.

Ураховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці та оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, відповідач погоджується надавати позивачу аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 3 000,00 грн щомісячно, суд вважає, що такий розмір буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів.

Отже, беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 04.08.2025, тобто з моменту звернення позивача до суду, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_1 , що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням установлених обставин у справі.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду 04.08.2025, і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя О.І.Єщенко