Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8734/24
Провадження № 2/552/633/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

06.11.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Жайворонок А.Ю.,

за участю

представника позивача Гальченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні Київського районного суду м. Полтави в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 552/8734/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, треті особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 10.12.2024 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В поданій до суду 23.12.2024 позовній заяві, звертаючись з позовом до відповідачів Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з літа 2017 року по 04.03.2023.

Подана до суду позовна заява обґрунтована тим, що з літа 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обв`язки, мали спільний сімейний бюджет та спільні витрати, фактично виконували права та обов`язки подружжя.

Позивач вказувала, що ОСОБА_5 був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією 09.09.2022, перебуваючи на службі був постійно на зв`язку з позивачем, приїздив у відпустку, підтримував, а також систематично перераховував на банківську карту грошові кошти.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, перебуваючи на лікуванні після поранення.

Зазначала, що встановлення юридичного факту проживання заявника однією сім`єю з померлим має значення для належного оформлення та одержання в майбутньому виплат грошового забезпечення, встановлення даного факту дозволить реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

В поданій до суду позовній заяві просила становити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з літа 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в поданих до суду 06.02.2025 поясненнях зазначив, що позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Вказував, що відповідно статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2012 -ХІІ від 20.12.1991 визначено перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Вважає, що долучені до позову додатки є недостатніми, щоб стверджувати, що позивач спільно проживала із загиблим.

Відповідач Міністерство оборони України 17.03.2025 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що позивачем не надано достатніх доказів щодо проживання позивача з померлим військовослужбовцем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

02.05.2025 позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому не погодилася з твердженнями третьої особи та відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.08.2025 закрито підготовче провадження в справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві просила розглядати справу без її участі.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи № 552/4639/24, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 30.01.2020 має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що з 07.09.2022 позивач зареєструвала своє фактичне місце проживання як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 09.09.2002 був призваний у Збройні Сили України за мобілізацією, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть від 18.03.2023 № 107.

За інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 14.12.2021 по день смерті мав зареєстроване у встановленому законом порядку своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить становити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з літа 2017 року по 04.03.2023, обґрунтовуючи, що встановлення юридичного факту проживання заявника однією сім`єю з померлим має значення для належного оформлення та одержання в майбутньому виплат грошового забезпечення, встановлення даного факту дозволить реалізувати право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.02.1993, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За приписами ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин та який підлягає застосуванню), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Аналогічні норми передбачені в ст. 118-1 Кодексу цивільного захисту.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 не вказує на ту обставину, що перебувала на утриманні померлого та не порушує перед судом питання про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_5 .

Ст. 16-1 Закону № 2011-XII в редакції станом на час вирішення справи судом (в редакції Закону № 3515-IX від 09.12.2023) передбачає, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема, і жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Закон № 3515-IX від 09.12.2023 набрав чинності 29.03.2024, його прикінцеві та перехідні положення передбачають, що цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги.

Отже, Закон № 3515-IX від 09.12.2023 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно ст. 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата складання актового запису про смерть, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Матеріали справи не містять даних про те, що позивач, будучи особою, яка включена до переліку тих, хто має право на отримання грошової допомоги згідно з ч. 1 ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ, у встановленому законом порядку зверталася з відповідною заявою.

Уповноваженим органом не приймалося рішення про відмову позивачу у призначення такої допомоги.

Матеріали справи не містять даних про те, що відповідачі Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_6 , до яких позивач звернулася до суд з позовом, порушили право позивача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин

Так, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України де визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України).

Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень п. 6 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. ч. 4, 5, ст. 22 «Про міліцію» та ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Встановлення факту проживання однією сім`єю передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. ст. 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти спільної присутності їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між особами є усталені відносини, притаманні сім`ї.

Наведене узгоджуються із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19), неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 12.12.2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27.02.2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11.12.2019 року у справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24.01.2020 року у справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08.12.2021 року у справі № 531/295/19 (№ 61-3071св21), та інших.

Доказами, на які ОСОБА_1 посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, є те, що з ОСОБА_5 систематично перераховував на банківську картку грошові кошти.

Разом з тим, до суду надано інформацію про рух коштів по картці/рахунку ОСОБА_1 лише за період з 30.10.2022 по 28.02.2023, інформація щодо переказу коштів не містить жодних відомостей про їх призначення, такі перекази жодним чином не підтверджують факт проживання однією сім`єю.

Натомість, дослідженими в справі доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період 2017-2023 років працювала, отримувала заробітку плату та мала інші доходи.

Той факт, що лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_5 та свідоцтво про його смерть було видане позивачу ОСОБА_1 , сам по собі не свідчиь про те, що особи проживали однією сім`єю.

Також позивач посилається на ту обставину, що факт спільного проживання підтверджується актом від 05.07.2023, складеним в присутності свідків.

Матеріали справи містять акт від 05.07.2024 (а.с. 32), згідно з яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засвідчили, що з літа 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 та до його смерті.

Зазначений акт судом оцінюється критично, ні зміст акту, ні відомості, які в ньому містяться, не підтверджують ознак, властивих для проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача та ОСОБА_5 . Даний документ не містить відомостей, які входять до предмету доказування у даній справі.

Як встановлено дослідженими в справі доказами позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , лише з 30.01.2020 має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять даних та доказів про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача в період з 2017 року до січня 2020 року.

Натомість, дослідженими доказами встановлено, що за життя ОСОБА_5 мав інше зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання та мав зареєстроване на праві власності житло за іншою адресою: АДРЕСА_3 .

До військового квитка, виданого на ім`я ОСОБА_5 (а.с. 13-15) внесені відомосте про те, що він неодружений, до складу його родини належать сестри ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , відомостей про позивача військовий квиток не містить.

Також дослідженими в справі доказами спростовано твердження позивача про те, що разом з ОСОБА_5 виховувала свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, які знаходяться у вільному доступі, в провадженні Краснокутського районного суду Харківської області на розгляді перебувала цивільна справа № 627/306/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_11 , 2005 року народження, рішенням суду в якій позовну заяву було задоволено.

Також в провадженні Краснокутського районного суду Харківської області на розгляді перебувала цивільна справа № 627/492/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_11 , 2005 року народження, де позовну заяву заочним рішенням від 22.07.2019 залишено без задоволення.

Також згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень в провадженні Богодухівського районного суду Харківської області перебувала справа № 627/1036/17, провадження № 2-о/613/2/13, за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою. Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 11.06.2019 в даній справі № 627/1036/17 судом встановлено, що відповідно до довідки Виборчого управління житлово-комунального господарства Краснокутського району Харківської області про місце проживання на склад сім`ї № 522 від 23.10.2027, у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 постійно проживає троє членів сім`ї: ОСОБА_1 , її син ОСОБА_9 , 2005 року народження, та колишній чоловік ОСОБА_10 , 1968 року народження.

Надані до суду талон на гарантійний ремонт лічильника, акти заміни, технічної повірки та пломбування засобів обліку, акти зняття показників лічильника та акт газифікації (а.с. 38-45) містять виправлення, тому судом оцінюються критично.

Будь-які інші докази на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 в період з 2017 року по день смерті останнього, ОСОБА_1 суду не надала.

У постанові Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 712/7830/16-ц, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягають, оскільки показання свідків не підтверджують ознак, властивих для проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Також при вирішення справи суд враховує таке.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Особа, яка вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, як подружжя загиблого військовослужбовця, така особа повинна довести, що вона перебувала у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі із загиблим військовослужбовцем, та не одружилася вдруге.

Єдиним, належним і допустимим доказом перебування у зареєстрованому в органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюбі є свідоцтво про шлюб.

Встановлення факту спільного проживання заявника із загиблим військовослужбовцем як чоловіка та жінки не дає правових підстав для віднесення заявника до кола осіб, які згідно ст. 16-1 Закону № 2011-XII в редакції, яка розповсюджується на спірні правовідносини, мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Тобто, зазначений факт в даному випадку не породжує юридичного наслідку для позивача.

Враховуючи встановлені судом обставини та положення норм законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не довела обґрунтованості заявлених вимог належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є безпідставними, в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання як внутрішньо переміщеної особи АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

-відповідач Міністерство оборони України, місцезнаходження 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ;

-відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ;

-третя особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ;

-третя особа військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , має зареєстрований електронний кабінет ЄСІТС;

-третя особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

-третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ;

-третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце проживання АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 07.11.2025.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко