Номер провадження 6/754/273/25
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2025 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Головач О.О.,

представниці позивача - Сковіної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року у справі № 754/17539/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року у справі № 754/17539/23 позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 21768,29 грн, 3% річних у розмірі 3094,14 грн та інфляційні втрати у розмірі 14127,06 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» судовий збір з кожного по 894,66 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 березня 2025 року у справі № 754/17539/23 апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишені без задоволення, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року залишено без змін.

Зміст заяви

Від ОСОБА_1 надійшла заява про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року у справі № 754/17539/23, в якій заявниця просить відстрочити виконання вказаного рішення суду на строк один рік з дня ухвали суду.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідачка:

1)вже тривалий час не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану квартиру займає її брат - ОСОБА_4 із співмешканкою та дітьми, які фактично і є користувачами послуг ПрАТ «АК «Київводоканал»;

2)є матір`ю малолітньої дитини, яка потребує постійного домашнього догляду. У зв`язку з цим перебуває у декретній відпустці та не має можливості працювати;

3)зверталася до ПрАТ «АК «Київводоканал» з проханням укласти угоду про реструктуризацію боргу та виключити її з числа боржників у зв`язку з наявними доказами її непроживання та невикористання послуг. Але їй було відмовлено, що унеможливлює добровільне виконання рішення та позбавляє альтернатив, окрім як просити суд про відстрочку чи розстрочку.

Норми права та мотиви суду

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу викладених норм убачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Таким чином, суд може відстрочити виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

На підтвердження неможливості виконання судового рішення заявницею подано:

1)звернення відповідачки до Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації щодо проведення обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 18.04.2024;

2)акт про обстеження умов проживання дитини від 24 травня 2024 року, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_1 (мати), ОСОБА_6 (батько), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син);

3)заяву до Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві щодо необхідності здійснити виїзд на адресу квартири: АДРЕСА_1 та провести бесіду з ОСОБА_4 ; притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за антисанітарію вдома, порушення тиші та крики нецензурною лексикою;

4)лист-відповідь Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 12 вересня 2023 року на заяву відповідачки, відповідного до якого під час проведення перевірки ознак кримінального правопорушення виявлено не було; з ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду та попереджено про адміністративну відповідальність;

5)довідка № 65/5 про потребу дитини у домашньому догляді, яка видана 16.05.2025 та дійсна до 07.12.2025;

6)довідка ТОВ «Нова пошта» від 21.07.2023 про те, що ОСОБА_1 перебуває в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.02.2022 по теперішні час (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Оцінюючи надані заявницею докази, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідачка є співвласницею спірної квартири (за адресою: АДРЕСА_1 ) і її доводи щодо непроживання у цій квартири були оцінені та відхилені судом апеляційної інстанції у постанові від 17 березня 2025 року. Також ці доводи не можуть бути підставою для надання відстрочки виконання рішення суду.

Суд нагадує, що за приписами статті 13 Конституції України власність зобов`язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доводи відповідачки про те, що вона є матір`ю малолітньої дитини, яка потребує постійного домашнього догляду, у зв`язку з цим перебуває у декретній відпустці та не має можливості працювати, суд також відхиляє, оскільки:

1) довідка ТОВ «Нова пошта» видана 21.07.2023 є задавненою, адже ця довідка підтверджує факт перебування заявниці в соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, при цьому дитина досягла трирічного віку ще ІНФОРМАЦІЯ_3 , а розгляд заяви про відстрочення виконання рішення здійснюється у листопаді 2025 року;

2) довідка № 65/5 про потребу дитини у домашньому догляді, яка видана 16.05.2025 та дійсна до 07.12.2025, не містить даних, хто саме здійснює домашній догляд за дитиною -батько чи матір;

3) відповідачка не надала жодних доказів щодо її та членів її сім`ї скрутного матеріального стану.

Відповідачка також зазначає про те, що вона зверталася до ПрАТ «АК «Київводоканал» з проханням укласти угоду про реструктуризацію боргу та виключити її з числа боржників у зв`язку з наявними доказами її непроживання та невикористання послуг, але їй було відмовлено, що унеможливлює добровільне виконання рішення та позбавляє альтернатив, окрім як просити суд про відстрочку чи розстрочку.

Такі доводи також не свідчать про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду, оскільки вони свідчать лише про намагання відповідачки переглянути у непередбачений законом спосіб рішення суду про стягнення з неї боргу та не виконувати таке судове рішення взагалі.

Також суд звертає увагу, що рішення Деснянського районного суду міста Києва ухвалено 22 березня 2024 року, а постанова Київського апеляційного суду - 17 березня 2025 року, жодних доказів на часткове погашення суми боргу, стягнутої вказаним судовим рішення, заявницею не надано.

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Тому, у разі виконання відповідачкою рішення суду вона може скористатися правовим захистом, визначеним у ч. 1 ст. 544 ЦК України.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що надані заявницею докази не підтверджують виняткових обставин, які б перешкоджали належному виконанню рішення суду, ускладнювали б його виконання або зробили б неможливим, у зв`язку з чим підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення немає.

Керуючись ст. 13, 81, 260, 261, 267, 353, 435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року у справі № 754/17539/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано протягом 10.11.2025.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК