Справа № 489/1408/25
Номер провадження 2/489/1528/25
УХВАЛА

29 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва клопотання представника позивача про поновлення строку подання клопотання про виклик і допит свідків у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа - Новоодеська державна нотаріальна контора Миколаївської області про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину

встановив

На розгляді в Інгульському районному суді м. Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Новоодеська державна нотаріальна контора Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом.

14.10.2025 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про виклик свідка, в якому вказав, що 25.09.2025 року адвокат Ільїн О.В., в інтересах ОСОБА_1 , у підсистемі Електронний суд ЄСІТС направив клопотання про виклик свідків. Так, позивачка та її представник вважають, що для всебічного розгляду справи необхідно викликати в судове засідання, свідків, які можуть підтвердити обставини, викладені в позовній заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Варто наголосити, що подання вказаної заяви про виклик свідків із незначним пропуском процесуального строку зумовлене об`єктивними та поважними причинами, які не залежали від волі позивачки чи її представника. Зокрема, під час підготовки матеріалів до судового розгляду ОСОБА_1 намагалася встановити точне коло осіб, які можуть надати суду показання щодо спільного проживання її зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак процес з`ясування цієї інформації був ускладнений низкою обставин через триваючий воєнний стан на території України, постійні повітряні тривоги, перебої у роботі поштового та електронного зв`язку, а також, обмеження у пересуванні, позивачка втратила можливість оперативного спілкування з окремими особами, які могли підтвердити відповідні факти. Частина потенційних свідків тимчасово змінила місце проживання, що об`єктивно ускладнило можливість своєчасного отримання від них згоди на участь у судовому засіданні та уточнення актуальних контактних даних.

14.10.2025 від представника відповідача надійшло клопотання, в якому він просив відмовити в задоволенні клопотання від 25.09.2025 р. представника позивача адвоката Ільїн Олександр Валерійович про виклик свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Представником позивача порушено порядок виклику свідків, що встановлений ст. 91 ЦПК України. Позовна заява була подана 28 лютого 2025 року та позивачем не було заявлено клопотання щодо виклику свідків. У відповіді на відзив від 01.05.2025 р. представник позивача подав клопотання про виклик свідка ОСОБА_5 . Підготовче засідання відбулося 01.07.2025 р., в якому брав участь адвокат Ільїн О.В. та мав можливість заявити відповідні клопотання. Але зловживаючи своїми процесуальними правами на нормами цивільного процесуального законодавства, представник позивача заявляє клопотання через 3 місяці після закриття підготовчого засідання.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені представником позивача підстави щодо пропуску строку для вчинення процесуальної дії та підстави для поновлення такого строку, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. При цьому відповідно до приписів ч. 2, 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, докази на підтвердження та/або спростування обставин і фактів, що входять до предмета доказування кожної сторони по справі, подаються разом з першими заявами по суті справи.

У свою чергу, відповідно до ч. 4, 5 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, допит свідків.

Разом з цим, як слідує з матеріалів цивільної справи, ухвалою суду від 01.04.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання з викликом та направленням на адресу сторін повідомлень з зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання.

В ході підготовчого провадження та під час проведення підготовчих засідань у даній цивільній справі судом проведено підготовчі дії, передбачені статтями 189-199 ЦПК України. Клопотання про виклик та допит, заявлених свідків, представником позивача не подавалось.

Ухвалою Інгульського районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Представник позивача в якості поважних причин пропуску строку подання клопотання про виклик та допит свідків вказує на те, що раніше вони відмовлялись від явки до суду, а згодом змінили свою думку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ЦПК України надання показів свідком є обов`язком, а не правом, і представник позивача мав можливість заявити клопотання вчасно і потім вимагати виклику свідків до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що представником позивача подано клопотання з пропуском процесуального строку, та обставини вказані представником позивача суд вважає неповажними.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку на подання клопотання про виклик і допит свідків та наявність підстав для залишення без розгляду клопотання представника позивача про виклик свідків.

Керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку подання клопотання про виклик і допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Залишити без розгляду клопотання представника позивача про виклик і допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. В. Кокорєв