Справа №:2-3905/2010
Провадження №: 6/755/498/25
У Х В А Л А

"17" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Онопрійчук Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про заміну сторони у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні, у якій просить суд:

1)замінити сторону виконавчого провадження - стягувача: ОСОБА_2 на фізичну особу ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-3905 виданого 25.02.2011 Дніпровським районним судом міста Києва по солідарному стягненню з ОСОБА_4 заборгованості в сумі 1 369 378,03 грн;

2)замінити сторону виконавчого провадження - стягувача: ОСОБА_2 на фізичну особу ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-3905 виданого 25.02.2011 Дніпровським районним судом міста Києва по солідарному стягненню з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 1 369 378,03 грн;

3)замінити сторону виконавчого провадження - стягувача: ОСОБА_2 на фізичну особу ОСОБА_1 по виконанню виконавчого листа № 2-3905 виданого 25.02.2011 Дніпровським районним судом міста Києва по солідарному стягненню з ОСОБА_5 заборгованості в сумі 1 369 378,03 грн;

4)замінити стягувача по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості по справі № 2-3905/1 стягувача іншою фізичною особою, а саме на особу ОСОБА_1 за правом грошової вимоги до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в сумі 1 369 378,03 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 10.09.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту з правилами № 0, на суму 120 000,00 доларів США, строком повернення до 10.09.2018.

Для забезпечення виконання умов кредитного договору від 10.09.2008 № 0, було укладено Договір майнової поруки № 93447, з ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідчений ПН КМНО Прокудіною Л.Д. відповідно до умов якого в забезпечення належного виконання зобов`язань було передано наступне майно квартиру АДРЕСА_1 та складається з трьох житлових кімнат загальною площею 72,30 кв.м.

16.12.2010 Дніпровським районним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 2-3905/1 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.09.2008 у розмірі 1 269 378,03 грн. та судовий збір у розмірі 1 700,00 грн.

Представником ПАТ «УкрСиббанк» було отримано три виконавчих листа за № 2- 3905 від 25.02.2011.

12.12.2011між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» був укладений Договір факторингу №1 за яким ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набув всіх прав і обов`язків кредитора за укладеним договором № 0 від 10.09.2008 та іпотечним договором №93447 від 10.09.2008.

18.12.2017 між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» та ТОВ «Фінансова Компанія «НОВОТЕХ» був укладений договір відступлення права вимоги №18-12/1від 18.12.2017 за яким ТОВ «Фінансова Компанія «НОВОТЕХ» набув всіх прав і обов`язків кредитора за укладеним договором № 0 від 10.09.2008 та іпотечним договором №93447 від 10.09.2008.

18.12.2017 між ТОВ «Фінансова Компанія «НОВОТЕХ» та ОСОБА_2 був укладений договір відступлення права вимоги №12-12/2 за яким ОСОБА_2 набула всіх прав і обов`язків кредитора за укладеним договором № 0 від 10.09.2008 та іпотечним договором №93447 від 10.09.2008.

18.12.2017 ПН КМНО Халявка Н.М. посвідчено договір про відступлення прав за договором майнової поруки №93447 з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідчений ПН КМНО Прокудіною Л.Д. відповідно до умов якого в забезпечення належного виконання зобов`язань було передано наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 та складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 72,30 кв.м.

Згідно вищезазначених договорів про відступлення права вимоги, ОСОБА_2 набула прав Кредитора за кредитним договором № 0 від 10.09.2008 та іпотечним договором №93447 від 10.09.2008 прав Іпотекодержателя.

13.02.2018 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. 20.06.2018 винесено постанову Апеляційного суду м. Києва, якою заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, подану в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

02.07.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги №1 за яким ОСОБА_1 набула всіх прав і обов`язків кредитора за укладеним договором № 0 від 10.09.2008 та іпотечним договором №93447 від 10.09.2008.

02.07.2025 ПН КМНО Халявкою Н.М. посвідчено Договір про відступлення прав за договором майнової поруки №93447, з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідчений ПН КМНО Прокудіною Л.Д. відповідно до умов якого в забезпечення належного виконання зобов`язань було передано наступне майно квартиру АДРЕСА_1 та складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 72,30 кв.м.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_8 підтримав вимоги викладені в заяві та просив задовольнити з підстав викладених в письмовому документі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали заяви, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-3905/2010, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, у провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2-3905/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16.12.2010 позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 160 963,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.09.2010 становить в сумі 1 269 378,03 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.06.2015 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.10.2015 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.04.2018 у справі № 755/2768/18 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Новотех», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), про заміну сторони у виконавчому провадженні, подану в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 20.06.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 04.04.2018 скасовано та ухвалено нову, якою заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Новотех», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), про заміну сторони у виконавчому провадженні, подану в межах цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

02.07.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір відступлення права вимоги №1, за умовами якого ОСОБА_2 відступає за плату ОСОБА_1 належні їй права вимоги, а ОСОБА_1 набуває права вимоги та сплачує ОСОБА_2 вартість прав вимоги, що відступаються (відчужуються) в порядку та на умовах, передбачених договором.

Актом прийому-передачі документів від 02.07.2025 укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджується те, що ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 приймає від ОСОБА_2 наступні документи: договір про надання споживчого кредиту № 0 від 10.09.2008; договір іпотеки № 93447 від 10.09.2008, посвідчений ПН КМНО Прокудіною Л.Д., за реєстраційним № 3354, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 ; договір факторингу № 1 від 12.12.2011, укладений між ПАТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченого ПН Обухівського міського нотаріального округу Саєнко Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 5207-5208; договір про відступлення прав за договором іпотеки від 18.12.2017, посвідченого Халявкою Н.М., ПН КМНО за реєстровим № 6355, між ТОВ «КЕЙ-КОЛЛЕКТ» та ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» на підставі договору про відступлення права вимоги № 18-12/1 від 18.12.2017; договір про відступлення прав за договором іпотеки від 18.12.2017, посвідченого Халявкою Н.М., ПН КМНО за реєстровим № 6385, між ТОВ «ФК «НОВОТЕХ» та ОСОБА_2

02.07.2025 ПН КМНО Халявкою Н.М. посвідчено Договір про відступлення прав за договором майнової поруки №93447, з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , посвідчений ПН КМНО Прокудіною Л.Д. відповідно до умов якого в забезпечення належного виконання зобов`язань було передано наступне майно квартиру АДРЕСА_1 та складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 72,30 кв.м.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 у справі № 909/968/16 зазначила такі характеристики договору факторингу як правочину: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватися у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляд різниці між номінальної вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону № 2664-III.

Крім того, у постанові від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 Велика Палата Верховного Суду додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

Як вже зазначалося раніше, відповідно до абзацу 1 частини першої статті 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, зокрема те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).

При цьому така плата за надану фактором послугу може бути, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, встановлена у твердій сумі, у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається, у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної в договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатися як плата за надану фактором фінансову послугу.

Натомість грошова вимога, що передається клієнтом фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 ЦК України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 ЦК України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника.

Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги.

Виходячи з цього, правочин який не відповідає ознакам, притаманним договору факторингу, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18, пункт 106).

При цьому, якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші умови договору притаманні як договору відступлення права вимоги, так і договору факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату, тобто позики або кредиту) попередньому кредитору, відсутні і підстави вважати такий правочин договором факторингу, а не договором відступлення права вимоги.

Саме до таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.08.2023 у справі № 910/8115/19 (910/13492/21) (провадження № 12-42гс22).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.11.2023 у справі № 206/4841/20 вкотре наголошує на сформульованій правовій позиції, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, зокрема за кредитним договором, оскільки такі надаються лише спеціалізованими установами, якими є банки, або інші установи, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 Цивільного кодексу України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа.

Це ж саме стосується переуступки права іпотеки, у тому випадку, коли вона забезпечує виконання кредитних зобов`язань.

У постанові від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) Велика Палата Верховного Суду також висловилась, щодо можливості відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами не тільки на користь фінансових установ, але й фізичних осіб лише за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебуває у процедурі ліквідації.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази, доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням законодавства.

Крім того, розглядаючи вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд вбачає за доцільне зазначити наступне.

За правилом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

В той же час, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження належним чином не обґрунтовуючи її у відповідності до норм чинного процесуального законодавства. Зокрема не зазначив у якому саме виконавчому провадженні необхідно замінити сторону, якщо таке відкрите, тобто не зазначив будь-якої відомої заявнику інформації щодо безпосередньо виконавчого провадження.

Як встановлено судом з сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на день розгляду заяви стосовно ОСОБА_4 наявне відкрите виконавче провадження; щодо ОСОБА_3 наявне відкрите виконавче провадження; щодо ОСОБА_5 виконавчих проваджень не знайдено.

Згідно ч. 5 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи рішення у справі, в межах якого подана дана заява, ухвалене 16.12.2010.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

За вимог ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У відповідності до ч. 1 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Проте заявником не висувається вимога про заміну сторони у виконавчому листі та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Стосовно замінити стягувача у цивільній справі, суд звертає увагу на наступне.

З правових висновків Великої палати ВC, викладених у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17, вбачається, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. З огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Відповідно до відкриття виконавчого провадження можливою є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі.

Тобто, необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування вказаного виконавчого документа на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі, відповідно заява може бути подана до відкриття провадження виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Однією з вимог заявника є заміна стягувача по цивільній справі, що не передбачено ст. 442 ЦПК України, яка регулює відносини на стадії виконання судового рішення щодо заміни сторони виконавчого провадження або стягувача у виконавчому листі.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433, 442 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про заміну сторони у виконавчому провадженні - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 24.11.2025.

Суддя: