Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/824/25

Провадження № 2/126/712/2025

"27" жовтня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом, право приватної власності на 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщину він прийняв та на частину спадкового майна, а саме земельну ділянку, одержав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 позбавлений можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно. За життя спадкодавця ним не оформлено право власності на вказане спадкове майно, в тому числі і частину спадкового майна, яке він прийняв після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак спадкових прав не оформив.

15.05.2025 від представника відповідача Бершадської міської ради, Скакун С.В., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просила провести розгляд цивільної справи за наявними в матеріалах справи документами та за відсутності Бершадської міської ради.

Позивач ОСОБА_1 продав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутність.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі, 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 . Право власності на вказану частку даного будинку ОСОБА_3 набула як колишній член колгоспного двору, але належним чином своїх прав не оформила.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

Позивач просить встановити факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.1, 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У такому порядку суди повинні розглядати, зокрема, факти постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Тобто, якщо спадкодавець помер до 01.01.2004, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини, які регулюються ЦК УРСР, а не діючим ЦК України. Якщо ж спадщина відкрилася після 01.01.2004, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася після ІНФОРМАЦІЯ_4 , норми діючого ЦК України не передбачають встановлення факту прийняття спадщини, тому у задоволенні і цієї вимоги заявника необхідно відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 24.03.2025 №391 вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня смерті і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті померлої був зареєстрований та проживав з нею в одному житловому будинку чоловік ОСОБА_4 , 1941 р.н.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №80446640 від 13.03.2025 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Таким чином, судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 , в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв чоловік ОСОБА_4 , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , довідкою Баланівського старостинського округу Бершадської міської ради від 24.03.2025 №391, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №80446640 від 13.03.2025.

Разом з тим, своїх спадкових прав на 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 за життя не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку ОСОБА_4 набув як колишній член колгоспного двору, а іншу 1/2 частку вказаного будинку прийняв у спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 , однак за життя належним чином своїх прав не оформив.

З виписки з погосподарської книги від 23.09.2024 № 864 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 до складу двору входили: ОСОБА_4 - голова двору; ОСОБА_3 - дружина.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності в рівних частинах.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3 та незважаючи на те, що своїх спадкових прав на житловий будинок не оформив, він належав йому з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 та на частину спадкового майна, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.09.2022.

Державним нотаріусом Чечельницької державної нотаріальної контори Вінницької області, виконуючим обов`язки державного нотаріуса Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області Стецюк С.П. позивачу ОСОБА_1 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 право на яке належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловікові ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після її смерті, але не оформив своїх прав і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вищевказане майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.04.2025).

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1266, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бершадської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок -А загальною площею 91,8 кв.м., житловою площею -62,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а -вхідний майданчик, Б-будівля кухні, Б під - погріб, Б1-сарай, В - навіс, 1-3 огорожа, 4- криниця, що розташований по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В. І. Губко