ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7906/25 Справа № 199/7078/24 Суддя у 1-й інстанції - РУДЕНКО В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2024 позивачка звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначила, що 26.09.2023 року в м. Дніпро, Новий міст, в районі е/о № 7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ВАЗ 21093НГ, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21093НГ, д.р.н. НОМЕР_2 , винного в скоєному ДТП, застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/211555394, який діяв на дату ДТП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 року, справа № 199/8115/23.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є позивач, чим завдані матеріальні збитки.

08.11.2023 року ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 46569,93 грн., не узгодивши розмір із позивачем.

15.11.2023 року представник позивача звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо недоплати страхового відшкодування.

Національний банк України листом від 27.11.2023 року повідомив, що Страховик виплатив страхове відшкодування в розмірі 46569,93 грн. Розмір страхового відшкодування Страховиком розраховано на підставі звіту № 3253 від 04.11.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що не була ознайомлена із звітом оцінювача ОСОБА_4 № 2610/23 від 16.10.2023 року, тому не могла висловити своїх зауваження та заперечення до вказаного звіту. Вважає, що звіт № 2610/23 від 16.10.2023 року, оцінювача ОСОБА_4 є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди. Оцінювач ОСОБА_4 не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Оцінювач ОСОБА_4 не оглядав пошкоджений автомобіль позивача, відповідно не міг достовірно визначити характер пошкоджень, їх обсяг, а його звіт складено з порушенням пунктів 5.1, 5.5., 8.5 Методики. Враховуючи вищезазначене, оскільки страховиком при виплаті позивачу страхового відшкодування було взято за основу звіт оцінювача ОСОБА_4 , який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, то він є неналежним та недопустимим доказом.

ОСОБА_1 через свого представника звернулася до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля.

Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 2610/23 від 16.10.2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, автомобіль "Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 66834,76 грн.

Оскільки відповідачем було виплачено 46569,93 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню із ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" складає 17064,83 грн., що розраховується наступним чином: 66834,76 грн,- 46569,93 грн. - 3200,00 грн., де 66834,76 грн. - розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_5 ; 46569,93 грн. - виплачене страхове відшкодування; 3200,00 грн. - франшиза. Також, позивач просив стягнути з відповідача витрати на проведення експертизи в розмірі 2760,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди- відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.2023 року о 11:30 год. в м.Дніпрі по пр.Слобожанському, ЛЕП№7 водій ОСОБА_3 керував ТЗ ВАЗ 21093 № НОМЕР_2 , при зміні напрямку руху, виконуючи маневр перестроювання, не переконався що це буде безпечним та скоїв зіткнення з ТЗ «Шкода Фабія» № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2023 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21093НГ, д.р.н. НОМЕР_2 , винного в скоєному ДТП, застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/211555394, який діяв на дату ДТП.

28.09.2023 року позивач повідомив приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про настання ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

З метою зазначення розміру страхового відшкодування приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було замовлено у оцінювача ОСОБА_4 звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 , відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 станом на 26.09.2023 дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без урахування ВТВ 49769,93 грн.

08.11.2023 року ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 46569,93 грн. (за вирахуванням франшизи - 3200,00 грн.).

Не погодившись із розміром відшкодування, позивач звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. щодо проведення транспортного товарознавчого дослідження.

Відповідно до висновку експерта №2610/23 від 16.10.2024 року за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу замінюваних складових частин транспортного засобу Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 становить 63833,12 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ складає 66834,76 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Правовідносини виникли із зобов`язання, що виникло із договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, в частині невиконання в повному обсязі страховиком обов`язку відшкодувати у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, а також стягення франшизи,що врегульовано нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закон України № 1961-IV).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України № 1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.п. 34.2, 34.4 ст. 34 Закон України № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закон України № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закон України № 1961-IV встановлено, що страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (п. 36.1 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або ст. 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2 ст. 36 Закон України № 1961-IV).

В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами фактично виник спір щодо розміру страхового відшкодування.

Так, страховик вважає, що розмір страхового відшкодування було визначено та виплачено в повному обсязі, на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу розраховано на підставі звіту № 3253 від 04.11.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 .

В свою чергу, позивач просить доплатити страхове відшкодування, у відповідності до висновку експерта експерта №2610/23 від 16.10.2024 року.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закон України № 1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Сума заподіяної шкоди, була сплачена ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу розраховано на підставі звіту № 3253 від 04.11.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 .

Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостоїстатті 13 Закону України "Про судову експертизу"оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики).

Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).

Згідно зі п. 50 та п. 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» обов`язковим етапом при незалежній оцінці майна є ознайомлення з об`єктом оцінки.

Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), а також у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц.

Даний Звіт було складено та проведено оцінювачем в ході розрахунку розміру збитків, заподіяних позивачу у зв`язку із пошкодженням належного йому транспортного засобу, не було проведено особистий огляд вказаного автомобіля.

Звіт складено оцінювачем, на підставі наданого страховиком Акту огляду транспортного засобу, складеного ОСОБА_6 .

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що розмір встановлених збитків розрахований у відповідності до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу розраховано на підставі звіту № 3253 від 04.11.2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , складений з порушенням відповідних вимог чинного законодавства, а тому даний звіт не може бути належним та допустимим доказом дійсного розміру матеріальних збитків, завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу.

Враховуючи наведене, посилання представника відповідача на те, що страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в повному обсязі та відповідно до вимог чинного законодавства є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За приписами ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до ст. 80 цього Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Позивачем було замовлено експертне дослідження з метою встановлення вартості спричиненого йому матеріального збитку.

Відповідно до висновку експерта №2610/23 від 16.10.2024 року за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу замінюваних складових частин транспортного засобу Skoda Fabia, д.р.н. НОМЕР_1 становить 63833,12 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ складає 66834,76 грн.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта щодо розміру майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля, не спростовано визначений розмір матеріального збитку, а отже не доведено, що вказаний розмір визначено експертним дослідженням невірно.

З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, встановлених судом обставин справи, з огляду на те, що висновок експерта одержаний у порядку, встановленому законом, суд вважає наданий позивачем висновок експерта належним, допустимим і достатнім доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

Таким чином, обов`язок страховика у зв`язку з настанням страхового випадку відшкодувати позивачу розмір недоплаченого страхового відшкодування в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком складає 17 064,83 грн., що розраховується наступним чином: 66 834,76 грн,- 46569,93 грн. - 3200,00 грн., де 66834,76 грн. - розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.; 46 569,93 грн. - виплачене страхове відшкодування; 3 200,00 грн. - франшиза, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За складання судовим експертом Дроздовим Ю.В. висновку експерта, позивачем було сплачено на користь судового експерта 2 760,00 грн, що підтверджується квитанцією, які також підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453,44 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 07 травня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 17 064,83 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 2 760,00 грн.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 664,64 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 06 листопада 2025 року.

Головуючий:

Судді: