Справа № 709/1850/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

06 листопада 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Шарої Л.О.,

за участі секретаря судового засідання - Петраш Т.М.,

розглянувши в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позиції позивача та відповідача.

ТОВ «ФК «ЄАПБ» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.11.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладений Договір надання коштів у кредит № 8722112. Договір підписаний електронним підписом відповідача. Відповідно до п. 2.1 укладеного Договору позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Підписанням цього Договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику. 27.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25 035,01 грн, із яких: 8 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 15 600,00 грн сума заборгованості за пенею, 1 435.01 грн комісія за надання позики. У супереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, не здійснив погашення існуючої заборгованості.

Покликаючись на положення цивільного законодавства, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за Кредитним договором № 8722112 в сумі 25 035,01 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15 600,00 грн заборгованість за пенею - 1 432,01 грн заборгованість по комісії за надання кредиту.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.

06.10.2025 представник позивача Алієва Нурай, в інтересах ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 08.10.2025 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі та у випадку неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання. Конверт повернувся на адресу суду з позначкою «адресат відсутній».

За приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ураховуючи, що судом вжиті вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засіданні про проведення заочного розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Застосовані норми права.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, вказаний закон не містить заборони щодо встановлення комісії кредитодавця/, котра включається до загальних витрат за споживчим кредитом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року N 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд установив, що 12.11.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем укладений Договір надання коштів у кредит № 8722122 (а.с. 5-13).

Договір надання коштів у кредит № 8722122 від 12.11.2024 підписаний електронним підписом відповідача.

Відповідно до п. 2.2.1.-2.2.4 Договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язалося надати відповідачу кредит в розмірі 2 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк позики 30 днів. Процентна ставка 0,01 % , денна процентна ставка 0,75 %. Комісія за надання кредиту 22,21 %, що у грошовому виразі складає 555,25 грн. Дата надання кредиту 12.11.2024. Дата повернення 11.12.2024.

Розділом 10 Договору № 8722122 сторони пеедбачили відповідальність за неналежне виконання умов договору у виді нарахування пені.

Сторонами підписаний Додаток № 1 до Договору надання коштів у кредит № 8722122, у котрому визначено загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку (а.с.12-13).

Ураховуючи положення статей 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення між позивачем та відповідачем 12.11.2024 Договору надання коштів у кредит № 8722112. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний.

Згідно дослідженої судом виписки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» по Договору № 8772112 від12.11.2024, первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти 12.11.2025 в розмірі 2 500,00 грн та 16.11.2024 - 5 500,00 грн, здійснив нарахування процентів за користування кредитними коштами в період із 12.11.2024 по 11.12.2024 в сумі 21,55 грн, нарахування комісії 12.11.2025 в розмірі 555,25 грн та 16.11.2024 1221,55 грн, нарахування пені в період із 12.12.2024 по 20.01.2025 в сумі 16 000,00 грн. Відповідачем сплачено 763,34 грн, із яких зараховано 21,55 грн погашення процентів, 400,00 грн погашення пені, 341,76 грн погашення комісії.

Із цієї виписки вбачається, що первісний кредитор та позивач не перевищили встановлені кредитним договором ставки по відсоткам за наданим кредитом та строк їх нарахування.

27.03.2025 між ТОВ «ЄАПБ» як фактором та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» як клієнтом укладений договір факторингу № 27/03/25, за умовами якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшли права грошової вимоги до боржників, які зазначені у Реєстрі боржників (а.с.14-15).

Пункт 1.2 цього правочину визначає перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 4 до цього договору.

Цього ж дня, 27.03.2025, між ТОВ «ЄАПБ» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладена додаткова угода № 2, згідно котрої сторони узгодили передачу позивачу права вимоги за кредитними договорами згідну Реєстру боржників № 1, 2 та ціну продажу (а.с. 16).

Згідно з копією акта приймання передачі Реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 до Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 1 (а.с. 17)

Відповідно до дослідженого судом витягу з Реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 відповідач має заборгованість за договором № 8772112 від12.11.2024: сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 0,00 грн, сума заборгованості за пенею 15 600,00 грн, сума заборгованості по комісії 1 435,01 грн (а.с. 19).

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором надання коштів у кредит № 8722112 від 12.11.2024 та не повернув кредитору грошові кошти, отримані на підставі договору.

Разом з тим, згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 8722112 в сумі 25 035,01 грн, з яких: 8 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 15 600,00 грн заборгованість за пенею - 1 432,01 грн заборгованість по комісії за надання кредиту.

Натомість, судом встановлено, що первісний кредитор - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклав з відповідачем Договір № 8722112 від 12.11.2024, за умовами якого надав у кредит кошти в сумі 2 500,00 грн строком на 30 днів. Матеріали справи не містять і позивачем не надано доказів про укладення між первісним кредитором та відповідачем додаткової угоди про збільшення суми кредиту. Одночасно, позивачем не подано доказів про надання (перерахування, виплату) відповідачу кредитних коштів в сумі 5 500,00 грн, про стягнення яких висунута позовна вимога.

Також підлягає зменшенню розмір комісії за надання кредиту - до 555,25 грн, оскільки сторони договору дійшли згоди у Договорі № 8722112 від 12.11.2024 про те, що комісія за надання кредиту встановлюється у розмірі 22,21 %, що у грошовому виразі складає 555,25 грн. Додаткових угод про збільшення або зміну розміру комісії позивачем не надано.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею в розмірі 15 600,00 грн.

Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Приймаючи до уваги те, що заборгованість за пенею нарахована відповідачу після 24.02.2022, у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею до задоволення не підлягає.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості було сплачено 763,34 грн, із яких зараховано 21,55 грн погашення процентів, 400,00 грн погашення пені, 341,76 грн погашення комісії.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 313,49 грн, із якої: за основною сумою боргу по тілу кредиту - 2 100,00 грн (2 500,00 грн - 400,00 грн) та комісії за надання кредиту 213,49 грн (555,25 грн 341,76 грн).

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 2 313,49 грн, що становить 9 % від заявлених позовних вимог (ціни позову), з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 272,52 грн (3028 / 100 х 9).

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 279,280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за Договором про надання коштів у кредит № 8722112 від 12.11.2024, укладеним між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , в сумі 2 313 (дві тисячі триста тринадцять) гривень 49 копійок, із якої: за основною сумою боргу по тілу кредиту - 2 100 (дві тисячі сто) гривень 00 копійок, 213 (двісті тринадцять) гривень 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 272 (двісті сімдесят дві) гривні 52 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

http://ck.ck.court.gov.ua.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів", , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л. ШАРАЯ