КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року місто Київ

справа № 752/17366/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Мазура Ю.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності подружжя та розподіл спільного майна, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2023 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно (квартиру), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності;

заборонено вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з відчуженням, зміною, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника нерухомого майна (квартири), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонено державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії, зокрема, щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 35952269 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

У квітні 2025 відповідач ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №752/17366/22.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №752/17366/22 задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, які були накладені ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2023 року у справі №752/17366/22.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що вона не отримувала клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №752/17366/22 ні через Електронний кабінет Електронного Суду, ні поштовим відправленням.

Вважає, що при постановленні оскаржуваного судового рішення було задоволено клопотання відповідача, подане з порушенням вимог ч.3 ст.182 ЦПК щодо обов`язковості надіслання (надання) такого клопотання іншим учасникам справи (провадження) та подання до суду доказів такого надіслання.

Вказувала, що їй судова повістка про проведення судового засідання 03 червня 2025 року не була вручена у жоден із способів, визначених чинним законодавством, а тому за відсутності повідомлення її про судове засідання по справі було порушено такі принципи цивільного судочинства як відкритість та змагальність.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначала про те, що вона не отримувала повідомлення про призначення судом судового засідання з розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, а тому за відсутності повідомлення її про судове засідання по справі було порушено такі принципи цивільного судочинства як відкритість та змагальність.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні, про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Процесуальний порядок вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову за клопотанням учасника справи встановлений частиною 2 статті 158 ЦПК України.

За змістом цієї норми клопотання заінтересованої особи про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Аналіз змісту положень ЦПК України вказує на те, що під час розгляду питань про скасування заходів забезпечення позову за вмотивованим клопотанням заінтересованої особи явка учасників справи є їх правом, а не обов`язком. Проте, вони повинні бути належним чином повідомлені про дату судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову відбувався в судовому засіданні 03 червня 2025 року.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів апеляційного суду матеріали справи не містять доказів сповіщення судом першої інстанції позивача про місце, дату і час судового засідання на вказану дату.

Про вказані обставини свідчать і доводи апеляційної скарги позивача. Із наведених доводів вбачається, що позивач не отримувала повідомлення про призначення судом судового засідання з питань розгляду заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову, що позбавило її можливості бути присутньою в судовому засіданні під час розгляду вказаної заяви, а також використати наявні засоби захисту щодо надання пояснень стосовно заявлених вимог та заперечень проти заяви відповідача.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї із основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі №522/18010/18).

З матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності позивача ОСОБА_1 та без вжиття заходів щодо належного сповіщення сторони позивача про розгляд справи за заявою відповідача про скасування заходів забезпечення позову, що призвело до порушення порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

В цій частині доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження.

А відтак, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатом розгляду справи і вирішенням спору по суті, чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Слід відмітити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Статтею 384 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільної сумісної власності подружжя та розподіл спільного майна відмовлено.

Звертаючись до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2023 року, відповідач посилався на те, що відпала підстава для забезпечення позову у даній справі.

З огляду на те, що постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2025 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 залишено без змін, а також враховуючи подане відповідачем ОСОБА_2 клопотання про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 та скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2023 року у справі №752/17366/22.

Доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні оскаржуваного судового рішення було задоволено клопотання відповідача, подане з порушенням вимог ч.3 ст.182 ЦПК щодо обов`язковості надіслання (надання) такого клопотання іншим учасникам справи (провадження) та подання до суду доказів такого надіслання, колегія суддів відхиляє, оскільки питання щодо скасування заходів забезпечення позову регулюються статтею 158 ЦПК України, положення якої не містить вимог щодо необхідності заявником надсилати клопотання про скасування заходів забезпечення позову іншим учасникам справи. При цьому, положення ст. 183 ЦПК України в даному випадку не підлягають застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03 січня 2023 року у справі №752/17366/22 шляхом накладення арешту на:

нерухоме майно (квартиру), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 35952269, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на праві приватної власності;

заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій, пов`язаних з відчуженням, зміною, перереєстрацією, заставою або іншого виду зміни власника нерухомого майна (квартири), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 35952269, що належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на праві приватної власності;

заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти реєстраційні дії, зокрема, щодо реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна (квартири) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: 35952269 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскаржена в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: