Справа №:755/7483/25
Провадження №: 2/755/6901/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання в розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно і довічно починаючи від дати подання позову до суду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є пенсіонером та особою з інвалідністю 2 групи по загальному захворюванню. Крім того, переніс повторний інсульт, оперативні втручання із стентування артерій, страждає на тяжкі хвороби: гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, цукровий діабет ІІ типу та інше. Стан його здоров`я незадовільний і періодично погіршується, що потребує постійних обстежень, госпіталізацій, дорого вартісних оперативних втручань та ліків. Щомісячно витрачає всю пенсію на лікування та придбання ліків, але досить часто цього недостатньо. Пенсію отримує в розмірі 4 081,18 грн, а інших джерел доходів у нього немає, та загалом всю пенсію витрачає на купівлю ліків, хоча має і інші побутові потреби, такі як продукти харчування, комунальні послуги, одяг тощо. Має дружину, яка також пенсіонер, і має власні хронічні захворювання. Вказує, що його становище є нужденним, оскільки пенсії, яку він отримує недостатньо для повноцінного існування та забезпечення базових потреб. Має повнолітніх дітей: сина - ОСОБА_2 , та доньку - ОСОБА_3 . Син займається бізнесом та має стабільний і високий дохід і може надавати необхідну матеріальну допомогу, дочка проживає з малолітньою дитиною. А тому змоги надавати допомогу немає, оскільки всі свої доходи витрачає на себе та дитину. Він неодноразово прохав сина про матеріальну допомогу, але, на жаль, отримував порожні обіцянки, а згодом і відмови.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.05.2025 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки.

23.06.2025 до суду від відповідача надійшла заява про визнання позову, в якій останній просив задовольнити позов в повному обсязі.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження від 18.07.1986 (а.с.23)

Позивач є пенсіонером та має другу групу інвалідності з 27.06.2023, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 28.06.2023 та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Відповідно до виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 встановлено діагноз: цукровий діабет 2 типу важка форма в стані декомпенсації; діабетична сенсомоторна полінейропатія нижніх кінцівок; помірна макулодистрофія OU; аутоімунний тиреоїдит; гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик 4 (дуже високий); цереброваскулярна хвороба та інші.

Квартира, у якій проживає позивач, а саме АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 в рівних долях.

Відповідно до довідки про доходи № 310206 позивач отримує пенсію за віком та її розмір з 01.01.2024 по 28.02.2025 загалом становить 56 556,78 грн. (з березня 2024 - 4 081,18 грн щомісячно).

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом також встановлено, що у відповідач ОСОБА_2 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Законодавчо на відповідача, як батька малолітніх дітей покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей.

З огляду на викладене, дослідивши надані до суду позивачем докази, з урахуванням усіх істотних обставин справи, суд приходить до висновку часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/8 частини від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 02.05.2025 і довічно.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць (п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України).

Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.202, 204, 205 СК України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання батька у розмірі у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 02.05.2025 і довічно.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: