Справа № 713/2669/25
Провадження №2/713/899/25
РІШЕННЯ

іменем України

05.11.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

У позові вказувала, що 04.05.2006 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрували у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області.

В шлюбі народилось троє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Неповнолітні діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

З відповідачем разом не проживають тривалий час. У провадженні Вижницького районного суду перебуває цивільна справа за її позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу (справа №713/2086/25).

З часу припинення спільного проживання, відповідач не бере суттєвої участі в утриманні та вихованні дітей. Між ними не досягнуто домовленості щодо утримання дітей.

Стан здоров`я дітей нормальний. У власності діти майна не мають.

Здоров`я платника аліментів нормальне, він офіційно працює у польській фірмі, яка працює у Бельгії та отримує там пристойну заробітну плату. У відповідача на утриманні інших осіб немає. Про наявність у відповідача майна, яке б приносило йому дохід, їй невідомо.

Вона працює та отримує лише мінімальну заробітну плату.

Їх дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається у Вашковецькому медичному фаховому коледжі та потребує значно більше коштів на утримання.

Просила стягувати з ОСОБА_4 щомісяця аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї другої заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, починаючи стягувати з дня подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, належно повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи. У позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, щодо заочного розгляду не заперечує.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Ковалюк М.Г. заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позов задовольнити у повному обсязі.

Підтримав відповідь на відзив на позов, у якій зазначив, що відповідачу достеменно відомо про те, що їх дитина ОСОБА_5 навчається у Вашковецькому медичному коледжі, що потребує додаткових витрат на її утримання. Зокрема потрібно наймати квартиру у м. Вашківці (щомісячно 1700,00 грн), здійснювати щотижневі поїздки з с. Мілієве у м. Вашківці, купляти навчальне приладдя, харчування, одяг, у т.ч. і спеціалізований, тощо.

28.08.2025 року Вижницьким районним судом ухвалено рішення, яким розірвано шлюб між сторонами. Відповідач у Польщі створив нову сім`ю та його звинувачення у подружній зраді є безпідставними.

Її щомісячний дохід становив не більше 7000,00 грн на місяць. Відповідач не наводить будь-яких аргументів щодо того, чому саме такий розмір аліментів про який він просить, має бути встановлений судом, адже він працездатного віку, не є особою з інвалідністю, на утриманні інших осіб не має, проживає у Польщі, де з 01.01.2025 року мінімальна заробітна плата становить 4666 злотих, а працює в Бельгії, де мінімальна заробітна плата в у 2025 році становить 2070 євро на місяць.

З 03.10.2025 року вона не працює та не отримує наразі жодного доходу.

Відповідач зазначає, що висилає гроші на картку старшого сина. Але це не аліменти, їх на утримання дітей не витрачають та вона їх не отримує.

Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 гривень.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, про що є відомості в матеріалах справи.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідача адвокат Нахамко В.І. підтримав наданий відзив на позов, у якому зазначив, що дійсною причиною припинення спільного проживання сторін є перебування відповідача за межами України.

З урахуванням перебування відповідача за межами України, він бере участь у вихованні дітей через спілкування з ними засобами телефонного та відеозв`язку, цікавиться життям, успіхами та проблемами неповнолітніх дітей, по-батьківськи їх наставляє, дає поради, таким чином займається вихованням дітей та їх духовним розвитком, сімейним виховання взагалі.

Доданий до позову дозвіл на працевлаштування не свідчить про працевлаштування та наявність «пристойної заробітної плати» у відповідача, доказів матеріального становища позивача та/чи його доходу/заробітку матеріали справи не містять.

Доводи позивачки не підтверджують позовних вимог про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі однієї другої заробітку (доходу) платника аліментів та не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Сама позивачка визнає факт (сторона відповідача також його визнає), що стан здоров`я дітей нормальний, а тому немає підстав для стягнення збільшеного, ніж визначено СК України, розміру аліментів.

Матеріали справи не містять доказів навчання доньки сторін на контрактній формі навчання.

Позивачкою у позові не визначено інших витрат на утримання дітей, ніж ті, що охоплюються щомісячною сплатою аліментів.

Відповідач визнавав та визнає факт необхідності утримання неповнолітніх дітей. Він переказував кошти на рахунок позивачки відкритий у банківській установі на утримання дітей.

Проте, з недавнього часу позивачка, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, почала відносини з іншим чоловіком і тому відповідач припинив надсилати такі кошти дружині, маючи підозру, що кошти будуть спрямовані не за цільовим призначенням.

Але перебуваючи за кордоном відповідач, для забезпечення нормальних умов матеріального утримання неповнолітніх дітей, здійснює перекази коштів на банківську картку старшого повнолітнього сина ОСОБА_6 , 2006 року народження.

Вважають, що спростовано розмір позовних вимог зі сплати аліментів на двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 доходу відповідача.

Просив позовні вимоги задовольнити частково та стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача. Також зазначив, що відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України просять вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд, заслухавши представників сторін адвокатів Ковалюка М.Г., Нахамко В.І., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачкою ОСОБА_3 надано такі докази:

копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 04.05.2006 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого - 04.05.2006 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрували шлюб у вказаному виконавчому комітеті, актовий запис №06, і після реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвища ОСОБА_8 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.09.2008 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_5 , батьками якої зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 26.07.2012 року виконавчим комітетом Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_4 , батьками якого зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання №4-155, виданого 20.08.2025 року Вижницькою міською радою Вижницького району Чернівецької області, згідно якого - в ході обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що її сім`я зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 виховує троє дітей: сина - ОСОБА_9 , 2006 року народження (навчається у ЧНУ); дочку - ОСОБА_5 , 2008 року народження (навчається у фаховому коледжі м. Вашківці); син - ОСОБА_4 , 2012 року народження. Зі слів сусідки ОСОБА_10 , батько дітей ОСОБА_4 , 1983 року народження перебуває за кордоном;

копію довідки Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №4/761 від 20.08.2025 року, згідно якої - на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 знаходяться діти: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (навчається у ЧНУ); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

копію дозволу типу НОМЕР_4 для іноземця на роботу на території Республіки Польща, виданого 10.03.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсного з 11.03.2021 року до 10.03.2022 року;

копію довідки про доходи №1 від 21.08.2025 року, виданої ФОП ОСОБА_11 , згідно якої ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_11 з 02.09.2024 року на посаді продавця непродовольчих товарів і її заробітна плата за період з 01.01.2025 року до 31.07.2025 року становить 60684,00 грн, середньоденна 8650,00 гривень.

До відповіді на відзив на позов представник позивачки адвокат Ковалюк М.Г. надав докази:

копію довідки Вашковецького медичного фахового коледжу №251 від 24.09.2025 року, згідно якої ОСОБА_5 дійсно навчається на ІІ курсі (9) за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП «Сестринська справа» у Вашковецькому медичному фаховому коледжі за держзамовленням з 01.09.2024 року. Форма навчання денна. Термін навчання 4 роки. Дата закінчення начального закладу 30.06.2028 року;

копію заочного рішення Вижницького районного суду від 28.08.2025 року по цивільній справі №713/2086/25 провадження №2/713/728/25, яке набрало законної сили 06.10.2025 року, яким задоволено позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про розірвання шлюбу та розірвано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований 04.05.2006 року у виконавчому комітеті Міліївської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №06;

копію таблиці фактичного прожиткового мінімуму на оду особу, наданої Міністерством соціальної політики;

копію трудової книжки серії НОМЕР_5 від 02.09.2024 року, згідно якої 03.10.2025 року ОСОБА_3 звільнена з роботи у ФОП ОСОБА_11 за згодою сторін по ст.36 п.1 КЗпП України, підстава наказ №9 від 03.10.2025 року;

копію наказу ФОП ОСОБА_11 №9 від 03.10.2025 року, згідно якого ОСОБА_3 звільнено з 03.10.2025 року із займаної посади продавця непродовольчих товарів по ст.36 п.1 КЗпП України з проведенням розрахунку по заробітній платі.

На спростування позовних вимог представник відповідача адвокат Нахамко В.І. надав:

копії десяти квитанцій про переказ коштів без перекладу на українську мову.

Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей Суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З наданих позивачкою та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що:

сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2006 року до 06.10.2025 року;

у шлюбі у сторін є неповнолітні діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні;

неповнолітня ОСОБА_5 навчається у Вашковецькому медичному фаховому коледжі за держзамовленням з 01.09.2024 року.

Відповідач визнав, що допомоги у необхідному розмірі на утримання неповнолітніх дітей не надає, оскільки вважає, що позивачка витрачає їх не за призначенням.

Суд вважає, що позивачка не довела належними та допустимими доказами того, що відповідач працює за кордоном, де отримує заробітну плату, внаслідок чого має реальну можливість сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, Суд дійшов висновку, що з ОСОБА_4 необхідно стягувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Суд визнає неналежним доказом копію дозволу типу НОМЕР_4 для іноземця на роботу на території Республіки Польща, виданого 10.03.2021 року, оскільки він дійсний у період з 11.03.2021 року до 10.03.2022 року, а отже не підтверджує існування обставин на час розгляду справи у суді.

Також Суд визнає неспроможними і до уваги не приймає доводи представника позивачки про понесення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням дитини у Вашковецькому медичному коледжі та про розмір заробітку відповідача, оскільки їх розмір не підтверджений жодним доказом. Позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину позивачкою не заявлено.

Надані представником відповідача копії десяти квитанцій про переказ коштів без перекладу на українську мову суд до уваги не приймає, оскільки всупереч вимогам ч.8 ст.95 ЦПК України вони не легалізовані у встановленому порядку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Тому позовні вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей обґрунтовані, але підлягають частковому задоволенню із стягненням з відповідача в дохід держави судового збору відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Оскільки позивачка та її представник не подали до позовної заяви попереднього розрахунку суми судових витрат та у позовній заяві зазначили, що судові витрати відсутні, то суд не знаходить правових підстав для відшкодування відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу у заявленому представником позивачки розмірі.

На підставі ст.ст.180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 279, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2025 року і до досягнення ними повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн (тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Складання повного тексту рішення відкладено на строк п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК