Справа № 385/671/25
Провадження № 2/385/303/25
У Х В А Л А

04.11.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Венгрина М. В.,

секретар судового засідання Шевченко Л. О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення порушення при облаштуванні вигребу шляхом його демонтажу, заяву про відвід,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення порушення при облаштуванні вигребу шляхом його демонтажу.

Відповідачкою ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подано заяву про відвід судді Венгрина М. В., в якій вона вказує, що не отримувала від суду жодного повідомлення, копії позову з додатками, рішення по справі, що порушує її права сторони по справі. Крім того вважає, що суддя Венгрин М. В. займатиметься безпідставною тяганиною в справі та своїми діями прямо та опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи не на її користь. Також зазначає, що суддя збирає інформацію щодо представника ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4 та пропонує йому іншого адвоката. Вказує, що вона бачила як суддя Венгрин М. В. в першій половині серпня 2025 року в магазині Файно маркет та АТБ у м. Гайворон вів себе агресивно по відношенню до ОСОБА_5 та неї і погрожував розглянути справу всупереч Закону.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Позивач ОСОБА_1 вважав, що підстав для задоволення заяви про відвід немає.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час, дату та місце проведення такого.

Суд, дослідивши заяву, матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою та надуманою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено. що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, суд констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що головуючий суддя виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви відповідачки про відвід судді, не свідчать про існування підстав, визначених у ст. 36 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Проаналізувавши обставини, наведені відповідачкою у заяві про відвід судді суд дійшов висновку, що їх не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

Слід вказати, що судом скеровувались судові повістки, процесуальні документи, копія позовної заяви з додатками в справі на адресу реєстрації, зокрема і відповідачки, що повністю відповідає вимогам статей 128 та 272 ЦПК України.

Покликання в заяві на поведінку судді є надуманими, не відповідають дійсності, а тому голослівними і не підтверджені будь якими доказами.

Також слід вказати, що справа розглядається в порядку загального позовного провадження, не відноситься до категорії спорів, що виникають з трудових відносин чи справ у малозначних спорах, а отже будь яка особа, яка не має статусу адвоката, або не є законним представником, не може бути представником учасника судового провадження на підставі вимог ст. 60 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, суд доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 260-262 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

визнати необґрунтованим заявлений відповідачкою ОСОБА_3 відвід судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрину М. В. у цивільній справі № 385/671/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виправлення порушення при облаштуванні вигребу шляхом його демонтажу.

Цивільну справу № 385/671/25 передати до канцелярії Гайворонського районного суду Кіровоградської області для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, який у подальшому вирішить питання відводу.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: Михайло ВЕНГРИН