Єдиний унікальний номер 205/9196/25
Номер провадження2/205/4063/25
03 жовтня 2025 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.11.2021 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі Відповідачем), було укладено Договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 131 100 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути позивачу вказану грошову суму до 04.11.2022 року, зі сплатою процентів у розмірі 30% щомісячно.
Однак, відповідач борг не повернув у домовлений строк 04.11.2022 року.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_2 на свою, ОСОБА_1 , користь суму заборгованості за Договором позики від 04.11.2021 року у загальному розмірі 1 350 330 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 131 100 грн. 00 коп. та заборгованості по процентах у розмірі 1 219 230 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 10 804 грн. 30 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20.06.2025 року вирішено прийняти позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 22.08.2025 року вирішено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою суду від 12.09.2025 року вирішено підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, закрити, призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 04.11.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики.
Відповідно до п.1 Договору позики позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 131 100 грн. 00 коп., що еквівалентно 5 000 доларам США по курсу НБУ. Передачу грошових коштів було здійснено до підписання цього договору.
Згідно п. 3 цього Договору позика надається строком на 12 місяців до 04 листопада 2022 року.
Відповідно до п.2 Договору позики позичальник за користування позикою щомісячно сплачує проценти у розмірі 3% від суми позики, що складає 150 доларів США, що еквівалентно 3930 грн. 00 коп. щомісячно. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування позикою до 04 числа кожного місяця, починаючи з 04 грудня 20й21 року.
Згідно п. 4 цього Договору сторони домовились, що у разі прострочення виконання зобов`язань передбачених п.2 Договору позики більше ніж на 5 календарних днів, процент за користування кредитом встановлюється у розмірі 30% щомісячно.
Позивач, як кредитор, наполягає на тому, що в порушення умов Договору позики від 04.11.2021 року, відповідач, як позичальник, свої зобов`язання належним чином у повному обсязі не виконав, тобто допустив прострочення повернення сум позики та сплати процентів за користування позикою, внаслідок чого за ним, ОСОБА_2 , виникла заборгованість, яку позивач обраховує, станом на 01.05.2025 року, у загальному розмірі 1 350 330 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 131 100 грн. 00 коп. та заборгованості по процентах у розмірі 1 219 230 грн. 00 коп.
Оскільки сторона позивача наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку своїх договірних зобов`язань перед кредитором не виконує, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов`язувалася прийняти позику, та повернути її у визначений договором строк. Доказів повернення вказаної грошової суми в іноземній валюті позивачеві матеріали справи не містять.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.
Суд зазначає, що письмова форма договору позики з огляду на їх реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Відтак, оскільки факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджено Договором позики, і обставина не повернення у повному обсязі позики не спростована відповідачем шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів на адресу суду, то із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом позики у розмірі 131 100 грн. 00 коп.
Щодо стягнення процентів за договором позики, суд зазначає про наступне.
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача процентів на підставі ст.1048 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки правові підстави такого стягнення прямо передбачені договором.
З огляду на вказані вимоги матеріального закону та встановлені судом фактичні обставини справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення за Договором позики від 04.11.2021 року із відповідача на користь позивача суму у загальному розмірі 1 350 330 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 131 100 грн. 00 коп. та заборгованості по процентах у розмірі 1 219 230 грн. 00 коп.
Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з`явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 10 804 грн. 30 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 549, 551, 615, 625, 629, 692, ЦК України, ст. ст. 141, 142, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору позики задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість за Договором позики від 04.11.2021 року, станом на 01.05.2025 року, у загальному розмірі 1 350 330 грн. 00 коп., що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 131 100 грн. 00 коп. та заборгованості по процентах у розмірі 1 219 230 грн. 00 коп.
3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 10 804 грн. 30 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.