Справа№938/910/25
Провадження № 2/938/284/25
03 листопада 2025 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі, -
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
Позовна заява обгрунтована тим, що позивач є повнолітньою донькою відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їй виповнилося 18 років та вона продовжує навчання на денній формі у Коломийському педагогічному фаховому коледжі Івано-Франківської обласної ради на 4-Б курсі спеціальності «Початкова освіта. Виховна робота». У зв`язку з навчанням позивач не має можливості самостійно забезпечувати себе, інших джерел доходу не має. Витрати на проживання, харчування, одяг, оплату проїзду та навчання є значними, які несе самостійно або частково покриваються іншими родичами. Її батько, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , участі в її утриманні не бере. Неодноразові звернення до нього з проханням допомогти фінансово - були проігноровані. Проте відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Відповідач є працездатним, працює за кордоном вже довгий час - з 2022 року. Аліментів нікому не сплачує, а отже має можливість надавати грошову допомогу на її утримання.
Ухвалою суду від 09.10.2025 року визнано явку позивача до суду обов`язковою для надання пояснень щодо наявності підстав для стягнення аліментів з відповідача на її утримання як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, оскільки із долученої до позовної заяви довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської обласної ради від 23.06.2025 року №487, не вбачається періоду її навчання на час ухвалення рішення у цій справі.
Від позивача до суду поступили письмові пояснення, в якому вона зазначила, що є студенткою Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської обласної ради і навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може з`явитися до суду, на підтвердження чого долучила довідку Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської обласної ради від від 09.10.2025 року №624 (а.с. 22-23).
У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 25), у письмовому поясненні зазначила про розгляд справи за її відсутності та просила у разі неявки у судове засідання відповідача провести заочний розгляд справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.22).
Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повторно повідомлений належним чиним, судову повістку на 03.11.2025 року отримав 14.10.2025 року (а.с. 25, 26), судову повістку на 09.10.2025 року отримав 24.09.2025 року (а.с. 19), судову повістку на 04.08.2025 року отримав 11.07.2025 року (а.с. 12), судову повістку на 09.10.2025 року отримав 24.09.2025 року (а.с.20), відзиву не подав, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно зі ч.1ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У ч. 1 ст. 280 ЦПК України закріплено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Суд, оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для вирішення спору та приходить до такого висновку.
Встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Замагірської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області складено актовий запис №13 (а.с. 7).
Із довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської обласної ради від 23.06.2025 року №487 (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_1 навчається на 4-Б курсі стаціонарного навчання за рахунок державного замовлення, спеціальність - початкова освіта, виховна робота.
Із довідки Коломийського педагогічного фахового коледжу Івано-Франківської обласної ради від 09.10.2025 року №624 (а.с. 23) вбачається, що ОСОБА_1 навчається на 4-Б курсі стаціонарного навчання за рахунок державного замовлення, спеціальність - початкова освіта, виховна робота.
Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч. 3 ст.3 Закону України «Про освіту»).
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст.198 СК України).
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Тож стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Вказане судам також роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до положень ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187,189-192,194-197 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Таким чином позивачем доведено, що вона є дочкою відповідача, набула повноліття та не досягла віку 23 років, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, є обов`язком обох батьків, а відповідач добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, то позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка досягла повноліття і продовжує навчання підлягає до задоволення.
Зважаючи на викладене, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 4000 гривень щомісячно є справедливим та достатнім, оскільки враховує майнове становище сторін по справі та відповідає вимогам закону й інтересам повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
У ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами 01.07.2025 року, тому з 02.07.2025 року слід присудити стягнення аліментів і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. В ст. 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справі про стягнення аліментів у межах суми платежів за 1 місяць.
Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення у межах суми платежів за 1 місяць.
У ст. 265 ЦПК України закріплено, що в рішенні суду зазначаються розподіл судових витрат.
Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як позивач у справі про стягнення аліментів, то з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 12,13,81,82, 141, 258,259,279, 263-265,268 ЦПК України, -
Стягувати зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісяця.
Стягнення аліментів розпочати з 02.07.2025 року і проводити до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ЧЕКАН