РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/11926/25

провадження № 2/521/5857/25

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Михайлюка O.A.,

при секретарі Тарасюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач відповідно до Договору №32 про надання житлово-комунальних послуг взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за надані житлово-комунальні послуги у сумі 34283 (тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят три) гривні 42 (сорок дві) копійки та судові витрати, які понесло та понесе Підприємство у зв`язку із розглядом даної судової справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до позовної заяви та заперечення на відзив у справі просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без участі сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 08.12.2015 року власником гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , є держава в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд».

01 червня 2020 року між Державним підприємством Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (Сторона-1) та ОСОБА_1 , який проживає в кімнаті гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , (Сторона-2) укладено Договір №32 про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до умов зазначеного Договору Сторона-1 забезпечує організацію і надає Стороні-2 послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, з опалення, з централізованого холодного водопостачання та водовідведення, з електропостачання, з газопостачання, з вивезення твердих побутових відходів, а Сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до розділу 3 Договору №32 про надання житлово-комунальних послуг розрахунковим періодом є календарний місяць; платежі вносяться Стороною-2 на рахунок Сторони-1 на підставі виставлених рахунків, але не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим в розрізі кожної з наданих послуг відповідно до діючих на момент оплати тарифів та фактичного об`єму спожитих послуг; за несвоєчасне внесення плати Сторона-2 сплачує на користь Сторони-1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати; у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, Сторона-1 здійснює перерахунок розміру плати згідно вимог чинного законодавства.

Згідно із довідкою №Х1-169087 від 15.07.2025 року Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд доходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користується, зобов`язаний за них сплатити.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлює ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч.1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Судом встановлено, що відповідач оплату отриманих послуг здійснював не в повному обсязі, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість перед позивачем за період з 20 жовтня 2020 року по 05 липня 2025 року, яка складає 34283 (тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят три) гривні 42 (сорок дві) копійки, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 травня 2025 року, бухгалтерською довідкою №148 від 09 липня 2025 року.

Відповідач у відзиві на позов вказує,що неможливо надати оцінку законності та обґрунтованості виставленій заборгованості без обґрунтування затвердженого тарифу та зазначає, що до виконавця послуг у мешканців гуртожитку є претензії у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього функцій, однак суду не надано жодних доказів відсутності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, обґрунтованих заперечень проти здійснених розрахунків.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №7671 від 09 липня 2025 року.

Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 77, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (, адреса: м. Одеса, вул. Армійська, буд.18) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 34283 (тридцять чотири тисячі двісті вісімдесят три) гривні 42 (сорок дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (, адреса: м. Одеса, вул. Армійська, буд.18) 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень в рахунок сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Михайлюк

20.10.25