Справа № 461/9051/25
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"05" листопада 2025 р. суддя Галицького районного суду міста Львова Павлюк О. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, -

в с т а н о в и л а :

05.11.2025 на розгляд судді Галицького районного суду м. Львова Павлюк О. В. надійшов вказаний позов.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що її слід залишити без руху з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначений у Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3028 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.

Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Таким чином, позов про визнання права власності на рухоме майно є майновим.

Судовий збір за подання такого позову підлягає сплаті відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в розмірі 1% ціни позову (у цьому випадку від вартості відповідного майна, на яке визнається право власності), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачка просить визнати за нею право власності на доплату пенсії у загальному розмірі 513192,42 грн. у порядку спадкування за заповітом, яка належала її чоловікові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка не була виплачена йому за життя. Окрім цього, просить стягнути з Відповідача на її користь у порядку спадкування за заповітом нараховану, але не виплачену пенсії її чоловікові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у загальному розмірі 513192,42 грн. Тобто, у позові заявлені дві вимоги майнового характеру.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви долучена копія квитанції про сплату судового збору у розмірі 5131,92 грн., тобто лише за одну позовну вимогу майнового характеру.

Посилання Позивачки на те, що у позовній заяві ставляться дві вимоги, які пов`язані між собою, що узгоджується з позицією, яка висловлена Верховним Судом у Постанові від 12.11.2019 у справі № 640/21330/18, суд до уваги не бере, оскільки вказана Постанова стосується правовідносин у справах про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності, що не є подібними до цих правовідносин.

Таким чином, особі, яка подала позовну заяву необхідно доплатити розмір судового збору за подання позовної вимоги майнового характеру (визнання права власності) у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5131,92 грн.

Також, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, позовна заява у порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін по справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, якщо Позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин вказана позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням Позивачці строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

у х в а л и л а :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання права власності та стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

2. Роз`яснити Позивачці, що у випадку неусунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений відповідно до ухвали суду, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://gl.lv.court.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ольга ПАВЛЮК