Справа №345/4938/25
Провадження № 2/345/2217/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

29.10.2025 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.,

розглянувши в залі Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шевченко Наталія Павлівна до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :

представник позивача звернулася до суду з позовом, згодом подала заяву про зміну предмету позову в якій просить стягнути із відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 123739,44 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано, ти що ОСОБА_1 працювала на ТзОВ «Карпатнафтохім». Згідно наказу №415-К від 31.07.2024 року її звільнено за власним бажанням, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю (ч.3 ст.38 КЗпП України). Проте остаточного розрахунку з позивачем при звільненні відповідач не здійснив. З приводу розміру суми середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, позивач зазначає, що оскільки відповідачем при звільненні позивачки не проведено розрахунку по заробітній платі, то відповідач порушив своє зобов`язання щодо здійснення розрахунку та виплати позивачці нарахованої заробітної плати в день звільнення і допустив затримку такого розрахунку, що є підставою для стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки.

Враховуючи, що її було звільнено з роботи 31.07.2024 року, період нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 01.08.2024 по 31.01.2025. Згідно довідки від 16.09.2025 №4/1-154, виходячи із розрахунку за травень 2024 та червень 2024 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 937,42 грн.. Оскільки кількість робочих днів за період з 01.08.2024 по 31.01.2025 становила 132 дні, тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача з роботи становить 123739,44 грн. .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківськоїобласті від 09.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Представник позивача у поданій заяві вказала, що не заперечує щодо розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до витягу з наказу №415-Квід 31.07.2024 року ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням, у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю (ч.3 ст.38 КЗпП України). Даний факт також підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_1 .

Згідно судових наказів, виданих Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 02.04.2024 у справі №345/2137/24, від 23.10.2024 у справі №345/6017/24, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з вересня 2023 року по липень 2024 року в загальному розмірі 143322,97 грн.

05.06.2025 та 13.06.2025 відповідач здійснив часткове погашення заборгованості по заробітній платі в загальному розмірі 26383,50 грн. та 8144,82 грн..

Згідно довідки від 16.09.2025 №4/1-154, виходячи із розрахунку за травень 2024 та червень 2024 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 937,42 грн..

Згідно із ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Працівник має право на оплату своєї праці своєчасно на підставі укладеного трудового договору (ст. 21 Закону «Про оплату праці»).

Із змісту ст.117 КЗпП України вбачається, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у справі № 6-64цс13, згідно із ч. 1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені уст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного суду від 08 лютого 2022 року, справа № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21, середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

При стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України, суд керується постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995року нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 розд. ІV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньо годинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Як встановлено, станом на день ухвалення рішення у справі фактичний розрахунок відповідачем з позивачем не проведено.

Згідно довідки від 16.09.2025 №4/1-154, виходячи із розрахунку за травень 2024 та червень 2024 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 937,42 грн.. Оскільки кількість робочих днів за період з 01.08.2024 по 31.01.2025 становила 132 дні (22 дні-серпень204, 21 день вересень 2024, 23 дні жовтень 2024, 21 день листопад 2024, 22 дні грудень 2024, 23 дні січень 2025), тому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача з роботи становить 123739,44 грн. (937,42 грн.- середньоденний заробіток*132 дні).

Оскільки відповідно до вимог ст.117 КЗпП з вини відповідача не було виплачено належних позивачу сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, суд вважає, що вимога про стягнення середнього заробітку за період з 01.08.2024 по 31.01.2025 є підставною.

Середній заробіток за вказаний період за час затримки розрахунку, що підлягає стягненню, становить 123739,44 грн.

Аналіз норм ст. ст.47,116 КЗпП України,Закону України «Про оплату праці» свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, тощо) належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Така правова позиція викладена в поставах Верховного Суду України № 6-1395цс16 від 26.10.2016 року, № 6-788цс16 від 14.12.2016 року, № 6-2912цс16.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн., що підтверджується наданою квитанцією (а.с.7), а тому із відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму судового збору за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

На підставі викладено, керуючись ст. 43 Конституції України,ст. 23 ЦК України, ст.ст.94,115,116,117,237-1 КЗпП України, ст.ст.1, 21Закону України «Про оплату праці», Порядку обчислення середньої заробітної плати,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» (адреса: вул. Промислова, 4 м.Калуш Івано-Франківської області, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.08.2024 по по 31.01.2025 включно в сумі 123739,44 грн. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРПАТНАФТОХІМ» на користь ОСОБА_1 - 968,96 грн. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішенняможе бутипереглянуто Калуським міськрайоннимсудом Івано-Франківськоїобласті записьмовою заявоювідповідача,поданою протягомтридцяти днівз дняйого проголошення.Учасник справи,якому повнезаочне рішеннясуду небуло врученеу деньйого проголошення,має правона поновленняпропущеного строкуна поданнязаяви пройого перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя