У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Київ

Справа № 752/7314/22

Провадження № 22-з/824/1343/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Лаврук Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Рикової Нелі Володимирівни в інтересах Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про роз`яснення судового рішення.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Деркач С. С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року апеляційну скаргуадвоката Деркача Сергія Степановича в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано протиправним наказ т. в. о. Голови правління Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 31.05.2022 року № 56-ВК про звільнення з посади члена правління - заступника голови правління в зв`язку з закінченням строку дії контракту.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді члена правління-заступника голови правління Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (, м. Київ, 03150, вул. Антоновича, буд. 51) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2022 року по 19 липня 2022 року у розмірі 123 313 (сто двадцять три тисячі триста тринадцять) грн 82 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (, м. Київ, 03150, вул. Антоновича, буд. 51) в дохід держави судовий збір у розмірі 10 320 (десять тисяч триста двадцять) грн 63 коп.

07 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 в інтересах Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшла заява про роз`яснення судового рішення, яка обґрунтована тим, що постанова апеляційного суду містить формулювання, які не дають змоги однозначно визначити підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді та порядок виконання рішення. На її думку, суд не надав належної оцінки окремим істотним обставинам справи, зокрема, факту розформування Наглядової ради товариства, яка мала ухвалювати рішення про припинення повноважень членів правління.

Наголошує, що на момент звільнення позивача Наглядова рада фактично не функціонувала, її склад був розформований, а тому ухвалення нею будь-якого рішення було неможливим.

Попри це, суд апеляційної інстанції визнав звільнення незаконним саме через відсутність рішення Наглядової ради, не врахувавши, що такий орган тоді не діяв. На думку заявниці, суд повинен був надати оцінку цим обставинам або зазначити, яким чином така відсутність впливає на законність чи незаконність звільнення.

Крім того, вказує, що судовим рішенням не враховано, що до складу суми середнього заробітку, визначеної апеляційним судом до стягнення на користь ОСОБА_1 , входять суми податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

На її переконання, самостійне утримання роботодавцем цих податків із середнього заробітку, стягнутого за рішенням суду, є незаконним, оскільки стягненню підлягає чиста сума, що має бути виплачена працівникові після утримання обов`язкових податків роботодавцем, а не зменшена на їх розмір.

У зв`язку із наведеним просила суд роз`яснити порядок виконання постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року у справі №752/7314/22 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді члена правління-заступника голови правління акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" без наявності судового рішення про продовження строку дії контракту № 1 від 01 червня 2021 року на період дії гарантій, передбачених частиною третьою статті 119 Кодексу законів про працю України, або додаткової угоди до Контракту № 1 від 01 червня 2021 року, укладеного між членом правління-заступником Голови правління АТ "ДАК "Автомобільні дороги України", та Державним агентством відновлення та розвитку інфраструктури України про продовження строку дії Контракту № 1 від 01 червня 2021 року, та стягнення з акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2022 року по 19 липня 2022 року у розмірі 123 313 грн 82 коп., з огляду на неврахування сум податку з доходу фізичних осіб та військового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За змістом зазначеної норми процесуального права рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Також слід урахувати, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції). У разі невиконання чи неправильного виконання рішення суду захист інтересів позивача та реальне відновлення його порушених прав не відбудеться.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

Разом з цим, у постанові Київського апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року не зазначено, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнута з відповідача на користь позивача, визначена без урахування податків і зборів.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд має керуватися постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ цієї Постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі 359/10023/16-ц.

Оскільки резолютивна частина постанови Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року не містить вказівки на те, чи сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу стягнута з урахуванням чи без утримання податків і зборів, колегія суддів вважає, що заява про роз`яснення в цій частині постанови підлягає задоволенню.

В частині вимог заяви щодо «порядку поновлення» і ролі Наглядової ради, колегія суддів відмічає, що заявник фактично просить дати оцінку новим обставинам та уточнити мотиви постанови (чому саме відсутність рішення Наглядової ради є істотним порушенням).

Однак, це виходить за межі роз`яснення: за ст. 271 ЦПК суд не може змінювати зміст рішення, доповнювати його новими даними або переоцінювати мотиви, тому в цій частині вимог заяви слід відмовити.

Колегія суддів зауважує, що постанова апеляційного суду вже містить достатні відповіді на запитання відповідача. В мотивувальній частині постанови прямо встановлено, що за Статутом відповідача обрання та припинення повноважень члена правління належить до компетенції Наглядової ради; у матеріалах справи відсутнє рішення Наглядової ради про припинення повноважень позивача; отже, процедуру звільнення порушено, що є самостійною підставою для визнання наказу №56-ВК протиправним та поновлення на посаді.

Обов`язковість судового рішення (ст. 124 Конституції) не може бути нейтралізована організаційними вадами відповідача, й із загальних засад обов`язковості виконання.

При цьому, колегія суддів зауважує, що навіть у разі якщо Наглядова рада була розформована, це не звільняє юридичну особу від дотримання передбаченої Статутом процедури, тобто, у разі відсутності діючої ради товариство мало забезпечити правонаступність або тимчасовий орган, який виконує її функції, а відсутність органу управління не може легітимізувати звільнення посадової особи з порушенням Статуту.

Твердження заявника про «розформування» Наглядової ради спрямоване на переоцінку вже зробленого судом висновку (про відсутність належного рішення компетентного органу). Тобто, це не «неясність» резолютивної частини рішення, а незгода заявника з мотивами суду, за яких він дійшов певних висновків, яка може вирішуватися лише в касаційному порядку, але не шляхом роз`яснення ухваленого рішення.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Рикової Нелі Володимирівни в інтересах Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про роз`яснення судового рішення задовольнити частково.

Роз`яснити, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2022 року по 19 липня 2022 року у розмірі 123 313 (сто двадцять три тисячі триста тринадцять) грн 82 коп яка стягнута з Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (, м. Київ, 03150, вул. Антоновича, буд. 51) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року, визначена без урахування податків та обов`язкових платежів.

В решті вимог заяву Рикової Нелі Володимирівни в інтересах Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про роз`яснення судового рішеннязалишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура