КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/593/25
Провадження № 8/391/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Ревякіної О.В., при секретарі Качинській О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу в цивільній справі №391/593/25 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі та просив скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 06.08.2025 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області по справі №391/593/25, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.07.2025 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що судовий наказ має бути переглянутий за нововиявленими обставинами, які є істотними для розгляду справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи. Оскільки відповідно до судового наказу № 390/155/23 від 27.02.2023, виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області із заявника ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . А тому, судовий наказ у даній справі не відповідає визначеному статтею 161 ЦПК України розміру стягнення аліментів на двох дітей. Таким чином, при постановлені судового наказу суду не були відомі факти, за наявності яких суд прийняв би інше рішення. На цій підставі, вважає, що дані обставини є нововиявлені, в розумінні положень ст. 423 ЦПК України, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, враховуючи особливий порядок розгляду таких заяв, вказані обставини не були предметом дослідження, ним не надавалась оцінка, тоді як вони впливають на висновки суду під час винесення судового наказу. Вказані обставини мають істотне значення для розгляду справи, є нововиявленими та такими, що не змінювалися, тому просить заяву задовольнити повністю.

Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник боржника адвокат Комаренко О.В. направила заяву про розгляд справи без участі боржника (заявника), просила врахувати доводи, викладені у заяві про перегляд та додаткових поясненнях, які підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Також надіслала клопотання, в якому вказала, що в зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 в ЗСУ докази понесених витрат на адвоката будуть подані протягом 5 днів після винесення рішення.

Представник стягувача адвокат Кондрашова І.Ю. надала заяву про розгляд справи без участі стягувача та її представника, підтримала заперечення на заяву та просила відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , судовий наказ залишити без змін. Крім того, просила виирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, надавши клопотання про витребування доказів, що подається одночасно з позовною заявою, в якому просила долучити до матеріалів справи прибутковий касовий ордер, детальний опис робіт, акт приймання-передачі виконаних адвокатом робіт.

В письмових запереченнях ОСОБА_2 зазначила, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки наявність іншого судового наказу про стягнення аліментів на користь іншої дитини не є істотною для справи обставиною, крім того, боржник не надав жодного доказу на підтвердження його неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає, що ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту, тому просить відмовити боржнику у задоволені поданої ним заяви про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

06.08.2025 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області у справі № 391/593/25 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.07.2025 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також судом встановлено, що підставі судового наказу виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 27.02.2023 року №390/155/23, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.02.2023 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказані обставини суду не були відомі при винесені судового наказу від 06.08.2025 року у справі № 391/593/25.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Частиною першою статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою вказаної статті визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст. 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що, якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №919/11027/18.

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі №127/10129/17.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене вище до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо, як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі №910/11027/18).

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України у разі, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням викладених обставин, судом встановлено, що судовий наказ Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 06.08.2025 у справі № 391/593/25 в силу нововиявлених обставин суперечить вимогам ч.2 ст.183 СК України, оскільки не визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на утримання двох дітей, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, так як виданий без урахування судового наказу виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області, яким раніше визначено розмір на утримання старшої дитини у частці від доходу батька, та про яке не було відомо стягувачу на час розгляду справи, при цьому вказане рішення мало би бути враховане під час винесення судового наказу.

Суд вважає, що наведені заявником нововиявлені обставини, не були відомі на час розгляду справи, входять до предмету доказування у справі та не враховані у висновках суду, зокрема в частині визначення єдиної частки на утримання двох дітей до виповнення старшою дитиною повноліття.

Таким чином, під час розгляду заяви встановлено наявність нововиявлених обставин, тому є всі підстави для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у зв`язку з чим, суд скасовує судовий наказ та відмовляє у його видачі.

Щодо стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Із процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст. 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст. 141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат, так само як і стягнення витрат на правничу допомогу з боржника на користь стягувача. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

Суд зазначає, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, покладається саме на сторони в справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу. Однак даний розділ Цивільного процесуального кодексу окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником або стягувачем.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За положеннями ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення суду зазначається про розподіл судових витрат.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що судові витрати можуть бути стягнути лише при ухваленні рішення суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом здійснювався перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, клопотання представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про розподіл судових витрат між сторонами задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для розподілу судових витрат, зокрема стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст.13, 81, 160, 161, 170, 423, 424, 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити.

Судовий наказ, виданий Компаніївським районним судом Кіровоградської області від 06.08.2025 у справі №391/583/25 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28.07.2025 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Кондрашової Ірини Юріївни про розподіл судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя О.В. Ревякіна