Справа №333/5763/25
Провадження №2-о/333/412/25
рішення

Іменем України

31 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., присяжних Гурчак О.Ж., Мороховської О.І., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/5763/25 за заявою ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи Міністерство оборони України, Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2025 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій заявник просить суд оголосити військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_4 померлим (загиблим) ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті воєнних (бойових) дій в період воєнного стану, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Водяне Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що 03.03.2023 року, перебуваючи на позиціях спостережного пункту (далі за текстом СП) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ділянці місцевості в районі населеного пункту Водяне Ясинуватського району (наразі Покровський район) Донецької області, в умовах воєнного стану, старший солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 з іншими військовослужбовцями виконував обов`язки військової служби (бойове завдання). 03.03.2023 року з боку збройних сил російської федерації було здійснено артилерійський обстріл та наступально-штурмові дії на позиції 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 СП «ВІНТОРЄЗ» із застосуванням ствольної артилерії та мінометів 120 мм калібру, після чого було втрачено будь-який зв`язок з ОСОБА_4 . За даним фактом командиром 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 до строкової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 було подано рапорт №10377 від 05.03.2023 року та довідку-доповідь. Командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено проведення службового розслідування згідно з наказом від 08.03.2023 року № 1591. В ході проведення службового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2023 року №13 старшого солдата ОСОБА_4 , військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 14.01.2023 року. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 року № 20 старшого солдата ОСОБА_4 повернуто з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 старший солдат ОСОБА_4 виконував обов`язки військової служби у зоні бойових дій на території тимчасової дислокації вогневих позицій підрозділів 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 СП «ВІНТОРЄЗ», розташованих в районі населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області. Під час виконання службових обов`язків та поставлених задач ОСОБА_4 перебував в засобах індивідуального захисту сертифікованого зразку українського виробництва та без явних ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або під дією психотропних речовин та їх аналогів. Також, на зазначеній позиції перебували інші військовослужбовці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час ворожого артилерійського обстрілу військовослужбовці стали свідками події щодо влучання та розривів артилерійських снарядів на ділянці місцевості, де раніше вони бачили ОСОБА_4 . З метою заволодіння даною територією противником було здійснено наступально-штурмові дії із залученням живої сили та стрілецького озброєння. У зв`язку із закінченням боєзапасу та значної переваги сил противника, було прийнято рішення відійти з даної позиції. Свідків та очевидців, які бачили, що старший солдат ОСОБА_4 залишав вищевказану позицію або звертався за допомогою, встановлено не було. Під час проведення службового розслідування були проведені заходи по встановленню військовослужбовців, які 03.03.2023 року могли перебувати на бойовій позиції. У процесі опитування військовослужбовці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що старший солдат ОСОБА_4 не залишав територію даного СП. Зв`язок з ОСОБА_4 було втрачено 03.03.2023 року. На теперішній час ОСОБА_4 відсутній за місцем служби в умовах воєнного стану на території України. Згідно зі сповіщенням військової частини НОМЕР_1 від 06.03.2023 року № 611 старший солдат ОСОБА_4 під час артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил російської федерації зник безвісти поблизу населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Таким чином, за результатами проведення службового розслідування встановлено, що зникнення безвісти за особливих обставин військовослужбовця, старшого солдата ОСОБА_4 слід вважати таким, що сталося в умовах воєнного часу, під час проходження військової служби за призовом під час загальної мобілізації на особливий період та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в Збройних Силах України, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісти за особливих обставин сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки, оборони й територіальної цілісності України, відсічі та стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. В свою чергу, 10.03.2023 року ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_4 , звернулася до Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про те, що з 01.03.2023 року, перебуваючи в місцях проведення бойових дій поблизу населеного пункту Водяне Ясинуватського району (наразі Покровський район) Донецької області її батько не виходить на зв`язок. Вказана подія була внесена до ЄРДР за №0000657 від 10.03.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Відомості, що підтверджують факт зникнення ОСОБА_4 також містяться у відкритому доступі на офіційному веб-сервісі МВС України. Станом на день подачі даної заяви розшукові дії в рамках досудового розслідування жодного результату не дали. Крім того, заявниця та донька ОСОБА_3 неодноразово зверталися до благодійних організацій та державних органів, які займаються розшуком осіб, зниклих безвісті, однак розшукові заходи результату не дали. До цього часу місце перебування ОСОБА_4 невідомо. Так, родина ОСОБА_4 зверталася, зокрема, до Міжнародного комітету Червоного хреста, Міжнародної комісії з питань осіб зниклих безвісти за особливих обставин, Національного інформаційного бюро, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Уповноваженого з питань зниклих безвісти, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини тощо, а також волонтерів, які допомагають у пошуку зниклих безвісти військовослужбовців ЗСУ. Такі звернення публікувалися й у відритому доступі у численних телеграм-каналах. Втім, жодних результатів такі пошуки не дали. У липні 2023 року заявниці надали витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 18.07.2023 року №98, зміст якого підтверджує факт набуття ОСОБА_4 статусу зниклого безвісти за особливих обставин з 08.03.2023 року. Листом від 16.05.2025 року №42398.4/3-30133.3/25/42.1.1 Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини було повідомлено заявницю, що станом на 15.05.2025 року інформація про військовослужбовця ОСОБА_4 до Секретаріату Уповноваженого від російської сторони не надходила. 24.05.2025 року старший солдат ОСОБА_6 , який 03.03.2023 року на СП «ВІНТОРЄЗ» перебував разом зі старшим солдатом ОСОБА_4 , був звільнений з полону. Під час особистої розмови ОСОБА_6 підтвердив родині ОСОБА_10 , що під час обстрілу ворожою стороною позиції, на якій перебував ОСОБА_4 останнього було тяжко поранено і останнього в полон не забирали, оскільки ворожі солдати його розстріляли. Відтак, враховуючи висновки службового розслідування, а також те, що пошук ОСОБА_4 не дав жодних результатів за більше ніж 2 роки, зважаючи на твердження старшого солдата ОСОБА_6 , який підтвердив, що ОСОБА_4 було тяжко поранено та в полон його не забирали, що дає підстави для висновку про його загибель, то наразі наявні підстави припускати, що ОСОБА_4 загинув під час виконання бойового завдання. Оголошення чоловіка заявниці ОСОБА_4 померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть, прийняття спадщини та реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 09.07.2025 року відкрито провадження у цивільній справі і призначено відкрите судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2025 року залучено у справу як заінтересованих осіб військову частину НОМЕР_1 і ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця і її представник у судовому засіданні доводи заяви підтримали з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити заяву. Заявниця пояснила, що вона є дружиною зниклого безвісти військовослужбовця. Необхідність звернення із цією заявою обґрунтована тим, що через відсутність документів на підтвердження загибелі її чоловіка під час виконання ним бойового завдання, заявниця не може подати заяву про державну реєстрацію його смерті до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Від державної реєстрації смерті її чоловіка залежить вирішення соціально-побутових питань, зокрема, задля отримання пільг як члену родини загиблого та вчинення інших дій, пов`язаних із оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту. На час розгляду справи тіло ОСОБА_4 не знайдено, не ідентифіковано, у зв`язку із чим неможливо в позасудовому порядку отримати відповідний лікарський документ про його смерть.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи заяви підтримала і просила суд задовольнити заяву, а також суду пояснила, що вона є донькою зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_4 .

Представники заінтересованих осіб, будучи повідомленими судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, представника заявниці, заінтересованої особи, свідка, вивчивши матеріали справи і письмові докази, дійшов таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_3 , актовий запис №1120 від 28.09.1996 року (а.с.13).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2023 року №13 старшого солдата ОСОБА_4 , військовослужбовця Збройних Сил України за мобілізацією, було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 14.01.2023 року (а.с.50).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 року № 20 старшого солдата ОСОБА_4 повернуто з розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.с.51).

Командиром 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 до строкової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 було подано рапорт №10377 від 05.03.2023 року за фактом зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_4 (а.с.49 зворотна сторона).

Командиром військової частини НОМЕР_1 було призначено проведення службового розслідування згідно з наказом від 08.03.2023 року № 1591 (а.с.49).

Відповідно до акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 , у відповідності до ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08 березня 2023 року №1591 «Про призначення службового розслідування» було проведено службове розслідування. 03.03.2023 року, перебуваючи на позиціях 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 спостережного пункту «ВІНТОРЄЗ» на ділянці місцевості в районі населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області, старший солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 з іншими військовослужбовцями виконував обов`язки військової служби (бойове завдання) в умовах воєнного стану. 03.03.2023 року з боку збройних сил російської федерації було здійснено артилерійський обстріл та наступально-штурмові дії на позиції 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 СП «ВІНТОРЄЗ» із застосуванням ствольної артилерії та мінометів 120 мм калібру, після чого було втрачено будь-який зв`язок з ОСОБА_4 . Під час виконання службових обов`язків та поставлених задач ОСОБА_4 перебував в засобах індивідуального захисту сертифікованого зразку українського виробництва та без явних ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або під дією психотропних речовин та їх аналогів. Також, на зазначеній позиції перебували інші військовослужбовці ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Під час ворожого артилерійського обстрілу військовослужбовці стали свідками події щодо влучання та розривів артилерійських снарядів на ділянці місцевості, де раніше вони бачили ОСОБА_4 . Під час проведення службового розслідування були проведені заходи по встановленню військовослужбовців, які 03.03.2023 року могли перебувати на бойовій позиції. У процесі опитування військовослужбовці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що старший солдат ОСОБА_4 не залишав територію даного СП. Зв`язок з ОСОБА_4 було втрачено 03.03.2023 року. На теперішній час ОСОБА_4 відсутній за місцем служби в умовах воєнного стану на території України. В результаті проведення службового розслідування встановлено, що зникнення безвісти за особливих обставин військовослужбовця, номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_4 слід вважати таким, що сталося в умовах воєнного часу, під час проходження військової служби за призовом під час загальної мобілізації на особливий період та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в Збройних Силах України, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчиненням ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зникнення безвісти за особливих обставин сталося під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки, оборони й територіальної цілісності України, відсічі та стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Відповідно до сповіщення сім`ї №611, ОСОБА_1 повідомлено про те, що її чоловік старший солдат ОСОБА_4 , в бою за Україну, проявивши стійкість і мужність, зник безвісті 04.03.2023 року в районі населеного пункту Водяне Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони збройних сил російської федерації, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій (а.с.56 зворотна сторона).

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2023 року №2775, службове розслідування вважати завершеним (а.с.60-65).

10.03.2023 року за фактом зникнення безвісти в умовах бойових дій старшого солдата ОСОБА_4 , посадовими особами Відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000657 (а.с.56).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 98 від 18.07.2023 року, ОСОБА_4 зник безвісти за особлвих обставин (а.с.40 зворотна сторона).

Із показів допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 суд встановив, що 24.05.2025 року він був звільнений з полону. 02.03.2023 року на СП «ВІНТОРЄЗ» він перебував разом зі старшим солдатом ОСОБА_4 . Під час обстрілу ворожою стороною позиції, на якій перебував ОСОБА_4 , останнього було тяжко поранено. Коли у них закінчилися боєприпаси, їх окружили військові рф і в подальшому узяли у полон. ОСОБА_4 в полон не забирали, ворожі солдати його розстріляли.

Пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України установлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У Постановах від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22 від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.

У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.

Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.

Статтею 46 ЦК України передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою. Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.

Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Особливістю категорії справ щодо оголошення особи померлою є те, що суд оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. Отже, висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція) за певних обставин.

Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.

Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.

Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

27.12.2022 року набрав чинності наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі - Наказ), який втратив свою чинність 20.03.2025 року. Вказаним Наказом було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до положень згаданого Наказу, який був чинним на момент зникнення безвісти чоловіка заявниці та звернення останньою до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, на території населеного пункту Водяне Ясинуватського району (наразі Покровський район) Донецької області активні бойові дії завершено. У наказі визначено дату початку бойових дій 24.02.2022 року і дату завершення бойових дій 31.01.2023 року. Також в наказі визначено дату початку тимчасової окупації 01.02.2023 року. Статус цієї території не змінено і Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376. Крім того, оскільки СП «ВІНТОРЄЗ» знаходилася не в самому населеному пункті Водяне, а поблизу нього в бік найближчих населених пунктів сел. Північне та с. Тоненьке, то слід зазначити, що в районі зазначених населених пунктів активні бойові дії є також завершеними 06.03.2024 року та 03.04.2024 року відповідно. Статус цієї території не змінено і Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786.

Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

З моменту події 03.03.2023 року дня вірогідної смерті ОСОБА_4 на момент розгляду справи судом пройшло більше шести місяців.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши встановлені в цій справі обставини, враховуючи мету звернення заявниці з цією заявою, яка полягає в реалізації права на здійснення державної реєстрації смерті її чоловіка, від якої залежить вирішення соціально-побутових питань, зокрема, отримання пільг як члену родини загиблого та вчинення інших дій, пов`язаних із оформленням встановлених законодавством пільг та гарантій соціального захисту, суд дійшов висновку, що наявні у цій справі докази та встановлені обставини дають підстави вважати з достатньою вірогідністю загибель військовослужбовця, номера обслуги 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_4 в результаті воєнних (бойових) дій в період воєнного стану, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Водяне Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини, а відлік шестимісячного строку для оголошення ОСОБА_4 померлим необхідно проводити від дня настання події, яка спричинила його загибель, а саме з 03.03.2023 року, оскільки ця подія є наслідком воєнних дій.

У зв`язку з викладеним, заява підлягає задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що законом встановлений правовий запобіжник порушення будь-яких прав особи, оголошеної судом померлою, оскільки стаття 48 ЦК України регулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження.

Керуючись ст.ст.76, 77, 81, 89, 306 ЦПК України, ст.ст.46, 47 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи Міністерство оборони України, Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити повністю.

Оголосити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Запоріжжя, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , померлим (загиблим) ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті воєнних (бойових) дій в період воєнного стану, під час безпосередньої участі у виконанні бойового завдання в районі населеного пункту Водяне Донецької області, при здійсненні заходів щодо відсічі та стримуванні військової агресії російської федерації та під час захисту Батьківщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 31 жовтня 2025 року.

Суддя С.С. Тучков

Присяжні О.Ж. Гурчак

О.І. Мороховська