КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 372/921/24
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9366/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Кононовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури - Андрія Сватка на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року (суддя Зінченко О.М.) про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельними ділянками шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та повернення земельних ділянок,

встановив:

у лютому 2024 року прокурор звернувся до суду з позовом, у якому просив:

усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду із кадастровим номером: :03:043:0391, площею 0,08 га, шляхом скасування рішення державного реєстратора Козинської селищної ради Марченко А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53513491 від 7 серпня 2020 року, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,08 га із кадастровим номером: :03:043:0391, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером: :03:043:0391;

усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду із кадастровим номером: :03:043:0166, площею 0,15 га, шляхом скасування рішення державного реєстратора КП «Пшеничне» Хіхлушка С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41367803 від 31 травня 2018 року, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,15 га, із кадастровим номером: :03:043:0166, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером: :03:043:0166;

усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду із кадастровим

номером: :03:043:0167, площею 0,2 га, шляхом скасування рішення державного реєстратора КП «Пшеничне» Хіхлушка С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41367803 від 31 травня 2018 року, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,2 га, із кадастровим номером: :03:043:0167, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером: :03:043:0167;

усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду із кадастровим номером: :03:043:0391, площею 0,08 га, шляхом її повернення на користь Козинської селищної територіального громади в особі Козинської селищної ради з незаконного володіння ОСОБА_1 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,08 га, із кадастровим номером: :03:043:0391;

усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду із кадастровим номером: :03:043:0166, площею 0,15 га, шляхом її повернення на користь Козинської селищної територіального громади в особі Козинської селищної ради з незаконного володіння ОСОБА_1 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,15 га, із кадастровим номером: :03:043:0166;

усунути перешкоди у здійсненні Козинською селищною територіальною громадою права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду із кадастровим номером: :03:043:0167, площею 0,2 га, шляхом її повернення на користь Козинської селищної територіального громади в особі Козинської селищної ради з незаконного володіння ОСОБА_1 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,2 га, із кадастровим номером: :03:043:0167.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 27 березня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

18 листопада 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хасін І.Б. подав заяву про залишення позовної заяви без руху, посилаючись на те, що прокурором не сплачено у повному обсязі судовий збір за подання даної позовної заяви.

Представник відповідача зазначав, що у підготовчому судовому засіданні 18 листопада 2024 року судом було встановлено, що до позовної заяви прокурор додав платіжну інструкцію від 26 жовтня 2023 року на суму 17 155,34грн, яка не має відношення до даного спору та не може вважатись доказом сплати судового збору, після чого прокурором було надано суду іншу квитанцію про сплату у лютому 2024 року судового збору у розмірі 19 755,43грн за подання саме цієї позовної заяви.

Представник відповідача посилався на те, що вказана сума судового збору була обрахована прокурором, виходячи з розміру судового збору за шість окремих вимог немайнового характеру, однак зі змісту позовної заяви вбачається, що вона містить три вимоги немайнового характеру (скасування записів державного реєстратора) та три вимоги майнового характеру (повернення земельних ділянок, що перебувають у власності відповідача, до комунальної власності). Водночас, Верховний Суд у постанові від 5 листопада 2024 року у справі № 278/2607/24 дійшов висновку, що позовна вимога прокурора про повернення земельної ділянки у комунальну власність є майновою. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2019 року у справі № 910/2431/16 та ухвалі від 4 березня 2019 року у справі № 923/441/18.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року

позовну заяву залишено без руху, надано заступнику керівника Київської обласної прокуратури, який діє в інтересах Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, строк для усунення недоліків позову протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснено, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, вона буде залишена без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.

У своєму листі від 11 грудня 2024 року прокурор зазначав, що даний позов за своєю природою є негаторним, а спосіб захисту права власності територіальної громади не пов`язаний з позбавленням володіння, тому позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, які не пов`язані з підтвердженням права власності, - це немайнові вимоги.

Крім цього, прокурор посилався на те, що останній раз технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту смт. Козин затверджено рішенням Козинської селищної ради від 14 липня 2016 року № 14, згідно довідника показників вартості нормативної грошової оцінки земель населених пунктів середня (базова) вартість одного квадратного метру земель населеного пункту смт. Козин становить 165,41грн за квадратний метр. Таким чином, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером: :03:043:0391, площею 0,08 га, складає 132 328грн; земельної ділянки з кадастровим номером: :03:043:0167, площею 0,2 га, - 330 820грн; земельної ділянки з кадастровим номером: :03:043:0166, площею 0,15 га, - 248 115грн, а всього - 711 263грн.

Враховуючи викладене, прокурор стверджував, що судовий збір було сплачено ним у повному обсязі, а сама ухвала про залишення позовної заяви без руху не містить точної суми судового збору, що підлягає доплаті, що у свою чергу суперечить вимогам статті 185 ЦПК України.

У заяві від 13 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хасін І.Б. зазначав, що при визначенні розміру судового збору має враховуватись дійсна вартість майна, тобто грошова оцінка, за яку майно може бути продане в даному населеному пункті чи місцевості.

Представник відповідача посилався на долучені до матеріалів справи звіти, підготовлені професійним ліцензованим оцінювачем, згідно яких ринкова (дійсна) вартість земельних ділянок складала на час звернення з позовом 14 319 910грн, 11 933 258грн та 5 727 964грн, а всього - 31 981 132грн, відтак судовий збір за позовні вимоги майнового характеру мав становити 479 716,98грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 257 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Прокурор посилається на доводи, викладені ним у листі від 11 грудня 2024 року, зазначаючи, що Київською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у повному обсязі, з урахуванням положень статті 176 ЦПК України, як за негаторний позов про право власності на нерухоме майно юридичної особи - Козинської селищної територіальної громади в особі Козинської селищної ради.

Також, прокурор посилається на те, що всупереч положенням частини 2 статті 185 ЦПК України, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 9 грудня 2024 року не містила точної суми судового збору, який необхідно сплатити (доплатити) для усунення недоліків позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Хасін І.Б.

проти задоволення апеляційної скарги заперечує, ухвалу суду просить залишити без змін, посилаючись на доводи, викладені ним у заяві про залишення позовної заяви без руху від 18 листопада 2024 року та у заяві від 13 лютого 2025 року.

Також, представник відповідача зазначає, що зважаючи на несплату прокурором судового збору у встановленому розмірі, ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є законною та обґрунтованою, а посилання прокурора на те, що суд в своїй ухвалі не визначив точного розміру судового збору, який необхідно доплатити, є незрозумілим, адже суд зазначив, що судовий збір має бути сплачений у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», за кожну майнову вимогу, а ЦПК України не містить норм, які дозволяють не виконувати ухвалу суду про необхідність доплатити судовий збір, якщо в ній не визначено розмір судового збору, який необхідно доплатити, натомість, міститься чіткий алгоритм визначення цього розміру.

Позивач Козинська селищна рада, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, свого представника у судове засідання двічі не направила, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Каранова А.О., який апеляційну скаргу підтримав, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Хасіна І.Б., який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 9 грудня 2025 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.

Зокрема, згідно частин 4, 5, 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частина 1 статті 176 ЦПК України передбачає, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (пункт 2); у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (пункт 10).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі N 923/199/21 вказано, що: "прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат".

Частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частина 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір становить 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 сформулювала висновки щодо питання застосування Закону України "Про судовий збір" в частині визначення розмежування критерію позовних вимог, які мають вартісну оцінку та майновий характер, а також які є вимогами немайнового характеру та не підлягають вартісній оцінці. Згідно з вказаними висновками майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі N 907/9/17).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурором заявлено 3 вимоги майнового характеру (повернення земельних ділянок) та 3 вимоги немайнового характеру (скасування рішення державного реєстратора).

У позовній заяві прокурор зазначив, що ціна позову становить 711 263грн.

Отже, виходячи із визначеної прокурором ціни позову, судовий збір підлягав оплаті у розмірі 10 668грн 95коп. за вимоги майнового характеру (711263х1,5%) та 9084грн за вимоги немайнового характеру (3028х3), а всього 19 752грн 95коп.

19 липня 2024 року заступник керівника Обухівської окружної прокуратури Ольга Миргородська подала до Обухівського районного суду Київської області платіжну інструкцію № 364 від 19 лютого 2024 року про сплату судового збору у сумі 19 755,43грн за подання позовної заяви в інтересах Козинської сільської ради (с.с.153 т.2).

Частиною другою статті 176 ЦПК України визначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового

збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

При цьому, закон не визначає конкретних доказів, якими має підтверджуватися дійсна вартість майна, на підставі яких має бути визначена ціна позову та відповідно сума судового збору для сплати.

Згідно статті 201 Земельного Кодексу України, грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок.

Відповідно до частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що на час пред`явлення прокурором позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції погодився з визначеною прокурором ціною позову в частині вимог про повернення спірних земельних ділянок.

Проте, на підставі клопотання представника відповідача - адвоката Хасіна І.Б. суд першої інстанції застосував положення ч. 11 ст. 187 ЦПК України, залишивши позов без руху з посиланням на неправильність визначення прокурором ціни позову та відповідно несплату судового збору у більшому розмірі.

Разом з цим, судом першої інстанції не дотримано вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України, згідно якої в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Також суд першої інстанції не врахував, що порядок стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору з огляду на те, що ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, врегульовано нормою статті 176 ЦПК України. За викладеним у ній правилом стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору здійснюється відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Вказане відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 22 травня 2022 року у справі № 910/19980/20, від 28 квітня 2022 року у справі № 910/15316/21, від 11 квітня 2024 року у справі № 756/1611/21,від 20 березня 2024 року у справі № 522/12598/22.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованими.

Заперечення представника відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, стосовно того, що посилання прокурора на те, що суд в своїй ухвалі не визначив точного розміру судового збору, який необхідно доплатити, є незрозумілим, адже суд зазначив, що

судовий збір має бути сплачений у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», за кожну майнову вимогу, а ЦПК України не містить норм, які дозволяють не виконувати ухвалу суду про необхідність доплатити судовий збір, якщо в ній не визначено розмір судового збору, який необхідно доплатити, натомість, міститься чіткий алгоритм визначення цього розміру, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають положенням вищезазначених норм процесуального права.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської обласної прокуратури - Андрія Сватка задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року скасувати, цивільну справу за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Козинської селищної ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження земельними ділянками шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та повернення земельних ділянок направити до Обухівського районного суду Київської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук