ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 682/613/24

Провадження № 22-ц/820/1943/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Маршал І.М. від 03 липня 2025 року.

Заслухавши доповідача, учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 25 жовтня 2013 року по 07 грудня 2023 року перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За період перебування у шлюбі, 16.04.2018 року, сторони набули у власність житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 0,1078 га, кадастровий номер :04:029:0487, для індивідуального садівництва, розташовану в Хмельницькій області, Шепетівський (Славутський) район, Цвітоська сільська рада, ОК ССТ "Сад".

Крім того, за час шлюбу сторони набули 23.03.2018 року житловий будинок в АДРЕСА_2 ; земельну ділянку площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :02:339:0014 за цією ж адресою та земельну ділянку площею 0,129 га, кадастровий номер :02:302:0090, для ведення особистого селянського господарства; а також інші земельні ділянки.

В заяві про збільшення позовних вимог позивачка також вказала, що в період шлюбу за відповідачем були зареєстровані транспортні засоби, в подальшому відчужені ним без згоди позивачки.

Так, автомобіль «Renault Master» (VIN НОМЕР_1 ), д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 13.10.2021 року і відчужений ОСОБА_2 29.07.2023 року; автомобіль «Volkswagen Tiguan» (VIN НОМЕР_3 ), д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований 16.03.2021 року і відчужений ним 07.10.2024 року; автомобіль «Peugeot Partner» (VIN НОМЕР_5 ), д.н.з. НОМЕР_6 , зареєстрований 27.08.2019 року і відчужений 08.07.2023 року.

Оскільки ці автомобілі відчужені відповідачем без згоди позивачки, то з нього підлягає стягненню на її користь грошова компенсація вартості частки цих автомобілів.

Посилаючись на дані інтернет-ресурсу «Авто.Ріа», вказувала, що ринкова вартість автомобіля Renault Master 2017 р.в. становить 23243 доларів США, вартість Volkswagen Tiguan 2013 р.в. становить 15516 доларів США та вартість Peugeot Partner 2007 р.в. - 3657 доларів США.

Загальна вартість вказаних транспортних засобів становить 42416 доларів США, частки - 21208 доларів США, що становить 873769 грн. за курсом НБУ станом на 24.07.2024 року.

З урахуванням збільшення позовних вимог, оскільки в будинку в с. Ташки проживає позивачка з дітьми, відповідач за вказаною адресою не проживає та має інше житло, позивачка остаточно просила суд виділити їй у власність житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1078 га, кадастровий номер :04:029:0487, для індивідуального садівництва, розташовану в Хмельницькій області, Шепетівський (Славутський) район, Цвітоська сільська рада, ОК ССТ "Сад"; визнати спільною сумісною власністю подружжя транспортні засоби «Renault Master» (VIN НОМЕР_1 ), «Volkswagen Tiguan» (VIN НОМЕР_3 ), « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (VIN НОМЕР_5 ) та враховуючи вимогу зустрічного позову щодо стягнення з неї компенсації 1/2 вартості автомобіля Volkswagen Touran в сумі 236220 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію частки вартості відчужених ним вказаних автомобілів, що складає 637549 грн. (837769 грн. 236220 грн.)

У квітні 2024 року відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якому вказував, що за час шлюбу сторонами набуто у власність автомобіль «Volkswagen Touran» (VIN НОМЕР_7 ), д.н.з. НОМЕР_8 , який зареєстровано на відповідачку в 2020 році; житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 . Будинок побудовано сторонами за час шлюбу та зареєстровано право власності 16.04.2018 року. Будинок зведено на земельній ділянці для індивідуального садівництва, розташованій за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ташки, ОК ССГ «Сад», кадастровий номер :04:029:0487, площею 0,1078 га, набутій відповідачем у власність 27.10.2017 року в порядку безоплатної приватизації, тому ділянка є його особистою власністю і поділу не підлягає.

Інше майно, яке вказане у первісному позові, не є спільною власністю подружжя і не підлягає поділу. Житловий будинок та земельні ділянки в м. Кагарлик Київської області хоч і зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , однак разом з ОСОБА_1 за спільні кошти чи в результаті спільної праці як спільне майно подружжя у власність не набувалися. Дане майно належить іншій особі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Житловий будинок у с. Берездів Шепетівського району Хмельницької області, належить на праві власності іншій особі та передавався ОСОБА_2 у заставу (іпотеку).

Фактично поділу між сторонами підлягає лише автомобіль «Volkswagen Touran» та житловий будинок з надвірними будівлями с. Ташки Шепетівського району. Він погоджується з вказаною позивачкою вартістю житлового будинку в с. Ташки 385431 грн. та вартістю автомобіля «Volkswagen Touran» 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , що згідно відомостей сайту «Авто.Ріа» становить 472440 грн. Отже, вартість належної відповідачу частки становить 428935,50 грн. (857871:2).

Тому просив визнати за ним та ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право особистої приватної власності кожного на частку у вказаному житловому будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на його користь в рахунок компенсації половини вартості автомобіля «Volkswagen Touran» (VIN НОМЕР_7 ), д.н.з. НОМЕР_8 236220 грн., залишивши даний автомобіль у особистій власності ОСОБА_1 .

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 03 липня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, у зустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено.

Виділено ОСОБА_1 в особисту приватну власність житловий будинок з житловими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239; земельну ділянку, розташовану у Хмельницькій області, Шепетівський (Славутський) район, Цвітоська сільська рада, ОК ССГ «Сад», кадастровий номер :04:029:0487, площею 0,1078 га, реєстраційний номер 239.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя автомобілів «Renault Master» (VIN НОМЕР_1 ), «Volkswagen Tiguan» (VIN НОМЕР_3 ), «Peugeot Partner» (VIN НОМЕР_5 ) у розмірі 380334 грн., у решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору на загальну суму 11803,51 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , його зустрічний позов задовольнити. На думку апелянта, суд першої інстанції порушив його житлові права, виділивши у власність позивачки спірний житловий будинок в АДРЕСА_1 , адже цей будинок є місцем його постійного проживання, як і позивачки. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну ОСОБА_2 мобілізувався та проходить військову службу, а тому ще до розлучення з цієї причини залишив місце свого проживання, однак іншого житла у нього немає. Суд фактично позбавив його єдиного наявного житла.

Судом не враховано, що земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, набута ним у власність 27.10.2017 року в порядку безоплатної приватизації, а тому є його особистим майном і поділу не підлягає.

Судом не було належно встановлено вартість усього майна, що підлягає поділу, а також безпідставно врахована вартість транспортних засобів, які були відчужені ще під час шлюбу, коли сторони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Суд безпідставно вказав, що ОСОБА_2 відчужено без згоди позивачки автомобіль «Peugeot Partner», 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_6 ; автомобіль «Volkswagen Tiguan», 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 ; автомобіль «Renault Master», 2017 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 . Суд проігнорував факт, що транспортний засіб Volkswagen Tiguan був проданий у 2021 році з метою придбання вантажного автомобіля Renault Master, який використовувався у господарській діяльності як комерційний транспорт ним як приватним підприємцем. У липні 2023 року за спільним рішенням сторін вказаний транспорт був проданий.

Суд першої інстанції неправильно визначив вартість спірного майна при оцінці наданих сторонами доказів вартості спірних автомобілів і не врахував договори купівлі-продажу транспортних засобів, згідно яких вартість автомобілів становить: «Peugeot Partner» - 10000 грн. (відчужено 08.07.2023 року); «Volkswagen Tiguan» - 35000 грн. (відчужено 06.03.2021 року); «Renault Master» - 15000 грн. (відчужено 27.07.2023 року). Таким чином загальна вартість вказаних автомобілів становить 60000 грн., а не 1775959 грн., як це вказав суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні. При цьому середня пропозиція продажу автомобілів такої марки на сервісі «АвтоРіа» не є допустимим доказом щодо їх вартості.

Чинним законодавством не вимагається письмова згода на продаж транспортного засобу іншого з подружжя, а тому відсутність такої письмової згоди не свідчить про те, що такої згоди не було і кошти продавець приховав від іншого з подружжя.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає, що суд при виділі їй у власність житлового будинку та земельної ділянки взяв до уваги, що вона зареєстрована та проживає в цьому будинку разом з дітьми, має офіційне місце роботи у м. Славута, іншого житла на праві власності не має. Апелянт має інше житло - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Будь-яких належних доказів, які б свідчили про належністю майна іншим особам, зокрема ОСОБА_5 1974 року народження, матеріали справи не містять.

Вартість транспортних засобів при поділі майна подружжя визначається на основі їх ринкової вартості, яка встановлюється на момент розгляду справи по суті.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року, який розірвано рішенням Славутського міськрайонного суду від 07.12.2023 року. Сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1 . Іншого житла на праві власності позивачка не має. Позивачка працює у ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідач зареєстрований за тією ж адресою - АДРЕСА_1 . Він є військовослужбовцем та понад три роки у зв`язку з проходженням військової служби не проживає в даному будинку.

За даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 має також зареєстрований на його ім`я житловий будинок в м. Кагарлик Київської області.

За заявленими сторонами позовними вимогами за первісним і зустрічним позовом до спільного майна подружжя, що підлягає поділу, належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , (право власності зареєстровано 16.04.2018 року за ОСОБА_2 ), ринкова вартість вказаного житлового будинку з надвірними будівлями складає 385431 грн. відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності станом на 29.02.2024 року, що визнається відповідачем.

Вказаний житловий будинок, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, побудований сторонами на земельній ділянці для індивідуального садівництва, площею 0,1078 га, кадастровий номер :04:029:0487, розташованій в с. Ташки, Цвітоська сільська рада, ОК ССТ "Сад", що набута в порядку безоплатної приватизації 27.10.2017 року ОСОБА_2 . Ринкова вартість вказаної земельної ділянки відповідно до висновку про експертну грошову оцінку складає 157420 грн.

Крім того, у спільній сумісній власності сторін перебували 4 автомобілі, які вибули з власності сторін на час виникнення цього спору.

Так, автомобіль "Peugeot Partner" (VIN НОМЕР_5 ), 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_6 , який було зареєстровано 27.08.2019 на ім`я ОСОБА_2 , 08.07.2023 року перереєстрований за договором купівлі-продажу на матір відповідача. Ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобіля згідно відомостей сайту "Авто.Ріа" складає 3657 доларів США (середня ціна), що за курсом НБУ станом на 24.06.2025 року складає 153119 грн.

Автомобіль "Volkswagen Touran" (VIN НОМЕР_7 ), д.н.з. НОМЕР_8 , який було зареєстровано 27.11.2020 на ім`я ОСОБА_1 , 27.10.2023 року перереєстрований за договором купівлі-продажу на матір позивачки, ОСОБА_8 . Ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобіля згідно відомостей сайту "Авто.Ріа" складає 472440 грн., з чим інша сторона ОСОБА_1 погодилася

Автомобіль "Volkswagen Tiguan" (VIN НОМЕР_3 ), 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований 16.03.2021 року на ім`я ОСОБА_2 , 07.10.2024 року перереєстровано за договором купівлі-продажу на іншого власника. Ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) автомобіля згідно відомостей сайту "Авто.Ріа" складає 15516 доларів США (середня ціна), що за курсом НБУ станом на 24.06.2025 року складає 649655 грн.

Автомобіль "Renault Master" (VIN НОМЕР_1 ), 2017 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований 13.10.2021 на ім`я ОСОБА_2 , 27.07.2023 року перереєстрований за договором купівлі-продажу на іншого власника. Ринкова вартість автомобіля такої марки та моделі, відповідного року випуску згідно відомостей сайту "Авто.Ріа" складає 23243 доларів США (середня ціна), що за курсом НБУ станом на 24.06.2025 року складає 973185 грн.

Письмова згода іншого з подружжя на відчуження цих транспортних засобів відсутня.

Сторони не дійшли згоди щодо вартості автомобілів "Volkswagen Tiguan", "Renault Master", "Peugeot Partner", відчужених ОСОБА_2 .

Загальна вартість майна, яка підлягає поділу і врахуванню при поділі судом склала 2791250 грн., частка кожної сторони складає 1395625 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 та відмовляючи в зустрічному позові ОСОБА_2 , суд першої інстанції з врахуванням інтересів дітей та порядку користування будинком, який склався між сторонами, виділив ОСОБА_1 в особисту приватну власність спірний житловий будинок та належну ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1078 га, на якій розташовано будинок, згідно ст. 120 ЗК України, виходячи з їх спільної юридичної долі. Також судом при поділі майна подружжя враховано вартість відчужених сторонами зареєстрованих за ними спільних автомобілів, та стягнуто на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки відчужених відповідачем автомобілів, при цьому зараховано у вартість частки позивачки відчужений нею автомобіль.

Проте з цими висновками суду не можна погодитися повністю, зважаючи на таке.

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Отже, за змістом наведених норм права діє презумпція спільності майна, набутого у шлюбі, а також діє принцип рівності часток подружжя, тобто, частки майна дружини та чоловіка є рівними при поділі їх спільної сумісної власності.

Суд першої інстанції правильно констатував, що поділу між сторонами підлягає спірний житловий будинок з надвірними будівлями, розташований с. Ташки Шепетівського району, ОКССГ «Сад», що належить до спільної сумісної власності сторін, а також і належна ОСОБА_2 на праві особистої власності земельна ділянка для індивідуального садівництва, кадастровий номер :04:029:0487, площею 0,1078 га, оскільки на ній розміщений вказаний житловий будинок, згідно з ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Разом з тим, виділяючи у власність в порядку поділу вказане майно ОСОБА_1 з врахуванням інтересів дітей та фактичного користування будинком нею разом з дітьми, суд першої інстанції не врахував, що вказаний будинок є зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання і ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в суді першої інстанції ствердив, що є військовослужбовцем і саме у зв`язку з проходженням військової служби за мобілізацією, а тому ще до розлучення сторін з цієї причини вже понад три роки не проживає у спірному будинку. Вказані обставини не спростовувалися іншою стороною.

Матеріали справи не містять даних щодо наявності у ОСОБА_2 іншого житла на праві власності у цьому населеному пункті чи в цій місцевості (м.Славута).

Тож саме спірний житловий будинок був і залишається житлом ОСОБА_2 .

За цих обставин виділення вказаного житлового будинку в особисту власність ОСОБА_1 призведе до порушення житлових прав апелянта, адже його фактично позбавлено наявного житла.

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 дійсно 23.03.2018 року (в період шлюбу сторін) зареєстровано право власності на житловий будинок в м. Кагарлик Київської області, який не є предметом заявлених позовів сторін.

Разом з тим, наявність цього будинку в іншому регіоні України, що не є місцем проживання ОСОБА_2 , не спростовує факт порушення житлових прав апелянта в разі виділення спірного будинку іншій стороні, що не враховано судом першої інстанції.

За цих обставин, наявні підстави для визнання за обома сторонами в порядку поділу майна подружжя права власності на частку спірного житлового будинку з надвірними будівлями, та на частку земельної ділянки, кадастровий номер :04:029:0487, на якій розташовано будинок відповідно до ст.120 ЗК України, ст. 377 ЦК України.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо неправильності рішення в частині врахування вартості відчужених апелянтом автомобілів, апеляційний суд враховує таке.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дав належну оцінку доказам і правильно констатував, що автомобілі Peugeot Partner" (VIN НОМЕР_5 ), д.н.з. НОМЕР_6 ; "Volkswagen Touran" (VIN НОМЕР_7 ), д.н.з. НОМЕР_8 ; "Volkswagen Tiguan" (VIN НОМЕР_3 ), д.н.з. НОМЕР_4 ; "Renault Master" (VIN НОМЕР_1 ), д.н.з. НОМЕР_2 належали до спільної сумісної власності сторін, проте вибули зі спільної власності на час виникнення цього спору відчужені тим з подружжя, за ким був зареєстрований автомобіль.

Письмова згода іншого з подружжя на відчуження цих транспортних засобів відсутня.

Згідно з ч.2 ст. 65 СК України презюмується, що при укладенні договорів одним із подружжя, він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік, має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

За змістом ч.3 ст. 65 СК України для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Отже, згода другого з подружжя подається у простій письмовій формі, якщо правочин, який укладається одним з подружжя за рахунок спільного майна, стосується цінного майна і разом з тим не вимагає нотаріального посвідчення та (або) державної реєстрації.

Автомобілі є цінним майном, тож згода другого з подружжя на укладення правочину щодо його відчуження підлягала оформленню у простій письмовій формі. За відсутності згоди другого з подружжя на укладення правочину щодо відчуження такого майна і недоведеності використання виручених коштів в інтересах сім`ї чи на її потреби (або приховання майна), таке майно або його вартість враховується при поділі.

За змістом наведених норм права факт використання коштів, отриманих від продажу спільного майна в інтересах сім`ї повинен доводити той із подружжя, хто відчужив таке майно без згоди на це іншого з подружжя.

Апелянт не довів використання в інтересах сім`ї коштів, отриманих ним від продажу спільних автомобілів «Volkswagen Tiguan», «Renault Master», «Peugeot Partner», як і належність останнього його матері. Також ним не надано доказів, що транспортний засіб Volkswagen Tiguan був проданий у 2021 році з метою придбання вантажного автомобіля Renault Master. Тож суд обґрунтовано врахував вартість цих автомобілів при поділі майна.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, слід визначити ринкову вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28 липня 2025 року у справі № 766/6626/24).

Позивачка ОСОБА_1 надала докази, що підтверджують середньостатистичну ринкову вартість подібних за своїми технічними характеристиками автомобілів, на підставі відомостей сайту "Авто.Ріа", тоді як апелянт не надав жодних доказів на підтвердження ринкової вартості транспортних засобів на час вирішення спору і не спростував подані нею докази.

Прийняття судом цих доказів як допустимих на підтвердження ринкової вартості автомобілів узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного суду від 28 липня 2025 року у справі №766/6626/24.

В свою чергу безпідставним є твердження апелянта, що вартість проданих автомобілів визначена договорами купівлі-продажу і відповідає ціні їх продажу, зважаючи на договірний характер ціни продажу.

Тож суд обґрунтовано врахував вартість автомобіля "Peugeot Partner" 153119 грн., автомобіля "Volkswagen Tiguan" - 649655 грн., автомобіля "Renault Master" - 973185 грн. і визначив загальну вартість майна, яка підлягає поділу і врахуванню при поділі судом в сумі 2791250 грн., а частку кожної сторони - 1395625 грн.

З врахуванням визнання за ОСОБА_1 права власності на частину будинку (192715,50 грн.), частки земельної ділянки (78710 грн.) та відчуження нею автомобіля Volkswagen Touran (472440 грн.), що разом складає 743865,50 грн., підлягає стягненню з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації різниці вартості часток у сумі 651759,50 грн.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, задовольнивши частково позови обох сторін.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено на 73 %, тому на її користь з відповідача підлягає стягненню 8616 грн. судового збору за подачу позовної заяви та 14600 грн. витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 на 44,37 % підлягає стягненню з позивачки на його користь 1903,18 грн. витрат за подачу позовної заяви, 6433,80 грн. витрат за подачу апеляційної скарги, 13311 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

З урахуванням ч. 10 ст. 141 ЦПК України слід покласти на ОСОБА_2 обов`язок сплатити на користь ОСОБА_1 різницю понесених судових витрат 1568,58 грн. (23216,56 21647,98), сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239, та на частку земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1078 га, кадастровий номер :04:029:0487, розташованої в с. Ташки Шепетівського району Хмельницької області, Цвітоська сільська рада, ОК ССТ "Сад";

- визнати за ОСОБА_2 право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 239, та на частку земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1078 га, кадастровий номер :04:029:0487, розташованої в с. Ташки Шепетівського району Хмельницької області, Цвітоська сільська рада, ОК ССТ "Сад".

В решті позовів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) 1568,58 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк