Справа № 185/9319/25
Провадження 2-к/185/2/25
У Х В А Л А

04 листопада 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду 19.08.2025 року із заявою, в якій просить визнати на території України рішення 2-го Сімейного Суду Саліхлі Турецької Республіки у справі № 2021/254 від 22.06.2021 року, № 2021/312, яке набрало законної сили 26.07.2021 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , том 28, сімейна сторінка № 1024, запис № 51 у реєстрі населення, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_2 , зареєстрованим за тією ж адресою, запис № 32 у тому самому томі реєстру населення.

Заявниця мотивує свої вимоги тим, що 25.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області між заявницею ОСОБА_3 та громадянином Турецької Республіки Дограмаджи ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, та заявницею було змінено прізвище на «Дограмаджи». 22.06.2021 року 2-м Сімейним Судом Саліхлі Турецької Республіки ухвалено рішення розірвати укладений шлюб. Рішення суду набрало законної сили 26.07.2021 року. Однак, на час звернення з даним клопотанням до суду шлюб між заявницею та заінтересованою особою за законодавством України не припинено, що є підставою звернення заявниці з даним клопотанням до суду.

Заявниця ОСОБА_1 та її уповноважений представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, представник подав заяву про проведення судового розгляду справи за їх відсутності.

Заінтересованою особою Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заперечень проти клопотання до суду не подано.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2015 року між ОСОБА_3 та громадянином Турецької Республіки Дограмаджи Ібрахімом було зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області серії НОМЕР_3 від 18.08.2015 року.

22.06.2021 року 2-м Сімейним Судом Саліхлі Турецької Республіки у справі № 2021/254 ухвалено рішення № 2021/312 розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , том 28, сімейна сторінка № 1024, запис № 51 у реєстрі населення, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_2 , зареєстрованим за тією ж адресою, запис № 32 у тому самому томі реєстру населення, зі збереженням заявниці прізвища Дограмаджи. Рішення суду набрало законної сили 26.07.2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81, ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають, зокрема, з сімейних правовідносин, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ст. 471 Цивільного процесуального кодексу України, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24.12.1999 року № 12, згідно з міжнародними договорами України рішення, які не потребують виконання (про визнання прав, оголошення банкрутом, визнання недійсними певних актів, визнання, оспорення чи позбавлення батьківства, розірвання шлюбу, встановлення фактів, що мають юридичне значення, усиновлення, визнання громадянина безвісно відсутнім чи оголошення померлим тощо), які постановлені судом однієї з Договірних Сторін і набрали законної сили, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови, що установою юстиції запитуваної Договірної Сторони раніше в цій справі не було постановлено рішення, яке набрало законної сили, або якщо згідно з даним договором, а в не передбачених ним випадках - згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано, справа не належить до виключної компетенції її установ юстиції.

23.11.2000 року між Україною та Турецькою Республікою укладено міжнародний договір, а саме Угоду про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, яка ратифікована Верховною Радою України 05.07.2001 року на підставі Закону України № 2605-ІІІ. Угода набула чинності 02.05.2004 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Угоди, громадяни Договірних Сторін мають право на рівний правовий захист на території другої Договірної Сторони щодо своїх прав та інтересів в цивільних справах так як би вони були громадянами другої Договірної Сторони. Громадяни однієї Договірної Сторони на території другої Договірної Сторони мають право на вільний доступ до суду та інших компетентних органів для подання позовів та захисту своїх прав та інтересів щодо цивільних справ на тих самих умовах, як і громадяни другої Договірної Сторони.

Згідно ч. 1, 2 ст. 13 Угоди, Документи, які були складені, видані чи засвідчені та скріплені офіційною печаткою на території однієї з Договірних Сторін, або їх засвідчені копії не підлягають легалізації на території іншої Договірної Сторони. Документи, видані офіційними органами Договірних Сторін, мають таку саму доказову силу й на території другої Договірної Сторони.

Розгляд клопотань про надання дозволу виконання рішень входить до компетенції судів Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене виконання.

Якщо у суду при видачі дозволу на виконання виникне сумнів, то він може запитати в особи, яка порушила клопотання про виконання рішення, пояснення, а також опитати відповідача по суті клопотання та, у разі потреби, запитати додаткові документи у суду, який виніс рішення (ст. 37 Угоди).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення клопотання заявниці ОСОБА_1 щодо визнання на території України рішення суду Турецької Республіки від 22.06.2021 року, яке набрало законної сили 26.07.2021 року, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , том 28, сімейна сторінка № 1024, запис № 51 у реєстрі населення, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_2 , зареєстрованим за тією ж адресою, запис № 32 у тому самому томі реєстру населення, оскільки відсутні будь-які підстави для відмови у визнанні вказаного рішення, яке є рішенням, що не підлягає примусовому виконанню. При цьому судом ураховано, що ініціатором ухвалення рішення суду Турецької Республіки про розірвання шлюбу була заінтересована особа ОСОБА_2 , який був стороною позивача по справі, та у суду відсутні будь-які дані про заперечення вказаною особою щодо визнання такого рішення на території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 471-473 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати на території України рішення іноземного суду, а саме рішення 2-го Сімейного Суду Саліхлі Турецької Республіки № 2021/312 від 22.06.2021, прийнятого у справі № 2021/254, яким розірвано шлюб між ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_1 , том 28, сімейна сторінка № 1024, запис № 51 у реєстрі населення та Ібрахімом Дограмаджи, ідентифікаційний номер громадянина Турецької Республіки НОМЕР_2 , зареєстрованим за тією ж адресою, запис № 32 у тому самому томі реєстру населення, та яке набрало законної сили 26.07.2021.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.О. Бабій