Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/531/25
Провадження № 2/382/419/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року Яготинський районний суд Київської області

у складі:

головуючого судді Савчака С.П.,

секретар судового засідання Голованова В.І.,

за участі:

прокурора Бориспільської окружної прокуратури Козленка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Яготин Бориспільського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивiльну справу за позовом виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкана М.В. в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкан Мирослав Васильович звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про витребування з незаконного володіння земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0076 площею 0,5687 га., оскільки Київською обласною державною адміністрацією не вживаються у судовому порядку належні заходи щодо захисту порушених інтересів держави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у власності ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка площею 2 га., з кадастровим номером :01:004:0017, на підставі державного акту на право власності на вказану земельну ділянку. Підставою виникнення права власності на земельну ділянку є розпорядження Яготинської районної державної адміністрації від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради».

В подальшому ОСОБА_2 подала 21.07.2021 року заяву № 769 про поділ належної їй земельної ділянки площею 2 га., з кадастровим номером :01:004:0017 на дві окремі земельні ділянки. В результаті поділу утворилися дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:004:0077 площею 1,4313 га., :01:004:0076 площею 0,5687 га.

Земельна ділянка :01:004:0017 накладалась на землі, які на праві постійного користування належали ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» у кварталі 80 виділу 20 Помоклівського лісництва.

Після поділу земельна ділянка :01:004:0076 площею 0,5687 га накладається на землі лісогосподарського призначення в кварталі 80, виділ 20 на землях лісового фонду, знаходяться в постійному користуванні філії «Бориспільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України».

Спірна земельна ділянка в силу ст. 19, 84 ЗК України, ст. 5 ЛК України належить до земель державної власності лісогосподарського призначення та повинна використовуватися для ведення лісового господарства в порядку визначеним ЛК України. До земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених п. г ч. 4 ст. 84 ЗК України.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5-ти гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств відповідно до ч. 2 ст. 56 ЗК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 ЛК України саме Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ст. 149 ЗК України земельні ділянки надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів АРК, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення та виділена у власність відповідачки протиправно, а тому підлягає витребуванню, оскільки вказана земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення, зміни цільового призначення земельної ділянки не відбувалося, розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області № 78 від 20.02.2006 року є неправомірним, внаслідок того, що земельна ділянка не належить до земель сільськогосподарського призначення, земельна ділянка не вилучалася з постійного користування ДСГП «Ліси України», райдержадміністрація не є органом який мав право передавати вказану земельну ділянку у власність фізичній особі для нелісогосподарських потреб.

За відзивом на позовну заяву ОСОБА_1 просить в задоволенні позову відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що цільове призначення наданої їй у власність земельної ділянки площею 2 га., з кадастровим номером :01:004:0017 для ведення особистого селянського господарства. Їй було видано державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі відповідного розпорядження Яготинської райдержадміністрації, яким було затверджено і проект землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджається Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності їх власниками.

Виходячи з наведених обставин та змісту норм чинного законодавства відсутні підстави для віднесення спірної земельної ділянки до категорії земель лісогосподарського призначення, оскільки зміна цільового призначення даної земельної ділянки не відбулася, відповідне рішення компетентного органу відсутнє.

При передачі земельної ділянки державної або комунальної власності у приватну власність або надання її в користування має місце правочин. Проте питання про визнання недійсним цього правочину позовна заява не містить.

Крім того, позивач вважає за необхідне застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з його пропуском. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Оскільки з моменту передачі їй у власність в 2006 році їй земельної ділянки вже минуло 19 років, то відповідно строк для пред`явлення позовної заяви минув та позивач звернувся до суду поза межами встановленого строку.

За відповіддю на відзив прокурор зазначив, що твердження відповідача не спростовують доводів позовної заяви, оскільки земельна ділянка площею 0,5687 га., сформована внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0017, яка передалася в приватну власність з порушеннями вимог ч. 2 ст. 57, 149 ЗК України, тобто за рахунок державних земель, які частково знаходились під лісогосподарськими угіддями. Прокуратурою надано докази перебування спірної земельної ділянки у державній власності та постійному користуванні ДСГП «Ліси України». Первинна земельна ділянка у встановленому законодавством порядку не вилучалася з постійного користування лісогосподарського підприємства (станом на 2006 рік ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп»), відтак її цільове призначення не змінювалося, про що свідчить відсутність будь-яких погоджень на вилучення та зміну цільового призначення, відсутність відповідного рішення уповноваженого суб`єкта про вилучення та зміну цільового призначення.

Земля лісогосподарського призначення змінила форму власності поза волею держави Україна, тобто без дотримання передбаченої законом процедури вилучення у постійного землекористувача, що відбулося шляхом приватизації в складі земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0017, частково накладеної на територію Помоклівського лісництва ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп», а також поділу її на дві земельні ділянки, одна з яких з з кадастровим номером:01:004:0076 вже повністю сформована за рахунок державного лісового фонду в кварталі 80, виділ 20 Помоклівського лісництва.

Проте формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Одночасно ст. 387, 388 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту.

Стаття 153 ЗК України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельні ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Статтями 387, 388 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Початок перебігу позовної давності визначених у ст. 261 ЦК України пов`язується із моментом, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позов пред`явлено в інтересах Київської обласної державної адміністрації, яка не була учасником спірних правовідносин, розпоряджень про передачу земельних ділянок у приватну власність не приймала та довідалася про порушене право з листа Бориспільської окружної прокуратури від 06.02.2025 № 51/2-653вих.-25.

Київська обласна державна адміністрація не була обізнана про порушення права, оскільки до її повноважень не віднесено функції здійснення контролю у сфері земельних правовідносин та вказаний орган не має повноважень щодо витребування від органів державної влади для перевірки землевпорядної документації. Відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, тому що на час звернення до суду з позовом прокурора позовна давність не спливла.

Ухвалою від 23.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». Ухвалою від 04.09.2025 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Таргет Сервіс-Агро».

В судовому засіданні 04.07.2025 року прокурор підтримав позовну заяву з підстав зазначених у позові. В судовому засіданні 04.07.2025 року відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. В судовому засідання 04.09.2025 року суд, без постановлення окремого документу, ухвалив задовольнити клопотання прокурора та долучити до справи подані докази.

В судове засідання 29.10.2025 року представник позивача, відповідач, представник відповідача та представники третіх осіб не з`явилися. Від відповідача до суду надійшла заява про проведення розгляду справи без її участі та без участі її представника. Позивач та треті особи повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про відкладення судового засідання від них не надійшло. Не з`явлення вказаних осіб та їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні 29.10.2025 року прокурор підтримуючи позовні вимоги надав додаткові пояснення щодо позову та строку позовної давності.

Заслухавши прокурора, відповідача, представника відповідача та дослідивши докази у справі суд встановив.

Розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради»:

- затверджений розроблений проект землеустрою ДП «Головний науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» щодо відведення земельних ділянок 20 громадянам України, яким передбачено передати у власність земельні ділянки площею 38,3000 га. ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок орних земель державної власності (земель запасу 16,9 га, резервного фонду 21,4 га) в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради;

- передано у власність земельні ділянки 20 громадянам України загальною площею 38,3000 га. ріллі для ведення особистого селянського господарства за рахунок орних земель державної власності (земель запасу 16,9 га, резервного фонду 21,4 га) за межами населеного пункту в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради згідно додатку, в тому числі ОСОБА_1 площею 2,0000 га. номер земельної ділянки 2.

За державним актом на право власності на земельну ділянку виданого 16.05.2007 року Яготинської районної державної адміністрації від 20.02.2006 року № 78 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0000 га. з кадастровим номером :01:004:0017 на території Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 27.05.2021 року посвідченої Овчаренко І.Ж. приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області зареєстрованим в реєстрі за № 769 розроблена ФОП ОСОБА_3 технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:004:0017площею 2,0000 га., на дві земельні ділянки: - земельна ділянка площею 0,5687 га; - земельна ділянка площею 1,4313 га.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13.03.2025 року номери інформаційних довідок 417655262, 417656475, 417658166 земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0017площею 2,0000 га, була поділена на дві земельні ділянки: - земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0076 площею 0,5687 га; - земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0077 площею 1,4313 га. Власником земельних ділянок після їх поділу є ОСОБА_1 .

За проектом організації та розвитку лісового господарства Переяслав-Хмельницького ДЛГ Державного лісогосподарського об`єднання «Київліс» станом на 2004 рік та викопіювання з планшету № 13 Студениківського лісництва (ДП «Переяслав-Хмельницький ЛГ») Бориспільського надлісництва філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України» лісовпорядкування 2003 року, кварталу 80 виділу 25, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0076 площею 0,5687 га накладається на землі лісогосподарського призначення.

За фрагментом з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами частини кварталу 80 і межами таксаційних виділів Студенківського лісництва ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» до матеріалів лісовпорядкування 2014 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0017 частково накладається на землі лісогосподарського призначення.

За листом Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» від 17.03.2020 року № 137 та картографічним матеріалом Помоклівського лісництва квартал 80 виділ 20 земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0017 накладається на землі лісогосподарського призначення. В період 2014-2020 рр. із постійного користування ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0017 не вилучалась. Погоджень на вилучення вищевказаної ділянки ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» не надавав.

За листом Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» від 28.05.2020 року № 249 земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0017 частково накладається на землі лісового фонду квартал 80, виділ 20, площа якого становить 0,6 га.

За листом філії «Бориспільське лісове господарство» від 19.09.2023 року № 805/20.23-2023 з викопіюванням з планшету № 7 Помоклівське лісництво філії «Бориспільське лісове господарство» лісовпорядкування 2014 року (схема № 1) земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0076 орієнтовно повністю накладається на землі лісогосподарського призначення філії, в кварталі 80 виділ 20 Помоклівського лісництва.

За листом Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 08.04.2020 № 04-48/628 управління не надавало погодження на зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0017.

За листом Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 28.05.2020 № 06-46/847 до управління не надходило рішення органів виконавчої влади про вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0017 із лісового фонду України та управління не надавало погодження.

За листом Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» від 28.05.2020 року № 249 протягом 2006-2020 років ніяких рішень органів виконавчої влади про вилучення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0017 із лісового фонду лісгоспу не надходило. Погоджень на вилучення земельної ділянки лісгосп не надавав.

За наказом ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» від 10.03.2016 р. № 6-ОД створено Помоклівське лісництво у складі Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» з 01.04.2016 року та закріплена за ним землі лісового фонду площею 3351,5 га., за рахунок Студенківського лісництва, в тому числі квартал 80.

За наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 21.10.2021 р. № 679 припинено Державне підприємство «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство». Правонаступником припиненого підприємства визначено Державне підприємство «Бориспільське лісове господарство».

За наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 р. № 942 припинено Державне підприємство «Бориспільське лісове господарство». Правонаступником припиненого підприємства визначено Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України (в редакції станом на 20.02.2006 року) землі лісового фонду поділяються на:

лісові: вкриті лісовою (деревною і чагарниковою) рослинністю; не вкриті лісовою рослинністю, які підлягають залісенню (зруби, згарища, рідколісся, пустирі та інші), зайняті лісовими шляхами, просіками, протипожежними розривами тощо;

нелісові: зайняті спорудами, пов`язаними з веденням лісового господарства, трасами ліній електропередач, продуктопроводів та підземними комунікаціями тощо; зайняті сільськогосподарськими угіддями (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища, надані для потреб лісового господарства); зайняті болотами і водоймами в межах земельних ділянок лісового фонду, наданих для потреб лісового господарства.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісового фонду, визначення їх меж провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством.

Відповідно до ст. 6 Лісового кодексу України (в редакції станом на 20.02.2006 року) усі ліси в Україні є власністю держави. Від імені держави лісами розпоряджається Верховна Рада України. Верховна Рада України делегує відповідним Радам народних депутатів свої повноваження щодо розпорядження лісами, визначені цим Кодексом та іншими актами законодавства. Ради народних депутатів в межах своєї компетенції надають земельні ділянки лісового фонду у постійне користування або вилучають їх в порядку, визначеному Земельним та цим кодексами. Надання земельних ділянок лісового фонду у тимчасове користування провадиться без їх вилучення у постійних користувачів у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 27 Лісового кодексу України Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин: передає у власність, надає у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності.

Відповідно до ст. 42 Лісового кодексу України (в редакції станом на 20.02.2006 року) переведення лісових земель до нелісових для використання у цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, використанням лісових ресурсів і користуванням земельними ділянками лісового фонду для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт, провадиться за рішенням органів, які надають ці землі у користування відповідно до земельного законодавства. Переведення лісових земель до інших категорій провадиться за згодою відповідних державних органів лісового господарства Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про надра, ліси, води, рослинний і тваринний світ, атмосферне повітря, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Відповідно до п. а, е ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: - землі сільськогосподарського призначення; - землі лісогосподарського призначення.

Відповідно до ст. 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Відповідно до ст. 56 Земельного кодексу України (в редакції станом на 20.02.2006 року) землі лісового фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісового фонду загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 57 Земельного кодексу України (в редакції станом на 20.02.2006 року) земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Порядок використання земель лісового фонду визначається законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 10 ст. 149 Земельного кодексу України (в редакції станом на 20.02.2006 року) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що прокурором доведена обставина того, що земельна ділянка, яка на час розгляду справи має кадастровий номер :01:004:0076 площею 0,5687 га., є земельною ділянкою, яка станом на 20.02.2006 року перебувала в постійному користуванні ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп» Студенківського лісництва внаслідок того, що це земельна ділянка лісогосподарського призначення.

Зазначена земельна ділянка була частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0017площею 2,0000 га., яка згідно Розпорядженням Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради» була передана у власність ОСОБА_1 .

Передача всієї земельної ділянки площею 2,000 га., в приватну власність ОСОБА_1 була протиправною, оскільки частина цієї земельної ділянки площею 0,5687 га., була земельною ділянкою лісогосподарського призначення та перебувала у постійному користуванні ДП «Переяслав-Хмельницький лісгосп».

ОСОБА_1 не доведено того, що вказана земельна ділянка станом на 20.02.2006 року перебувала у складі угідь селянського, фермерського чи іншого господарства. Отже, частина вказаної земельної ділянки площею 0,5687 га., не могла бути передана у приватну власність ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 не доведено, що станом на 20.02.2006 року було змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,5687 га., з земельної ділянки лісогосподарського призначення на земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Також, відповідачем не надано і доказів того, що станом на 20.02.2006 року державні органи лісового господарства надавали згоду на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,5687 га.

Крім того, ОСОБА_1 не доведено, що станом на 20.02.2006 року Яготинська районна державна адміністрація Київської області була уповноважена вирішувати питання щодо зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення та передачі їх у власність громадянам без згоди особи у постійному землекористуванні якої вона перебувала.

Отже, Розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради» в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,5687 га., лісогосподарського призначення у складі земельної ділянки площею 2,000 га., є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільного права, в той же час суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Такої правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц (п. 56) та від 01.10.2019 р у справі №922/2723/17 (п. 7.36).

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 23.11.2021 р. у справі № 359/3373/16, вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 Цивільного кодексу України є ефективним способом захисту права власності (п. 56 постанови).

Отже, відсутність у позовній заяві питання про визнання недійсним Розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради» не є підставою для відмови в задоволені позову, оскільки вказане вище Розпорядження…є протиправним в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,5687 га., та обраний спосіб захисту є ефективним.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 388 Цивільного кодексу України держава, територіальна громада, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті, також не може витребувати майно від добросовісного набувача на свою користь, якщо:

- з моменту реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності першого набувача на нерухоме майно, передане такому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність, незалежно від виду такого майна, минуло більше десяти років;

- з дати передачі першому набувачеві з державної або комунальної власності у приватну власність нерухомого майна, щодо якого на момент такої передачі законодавством не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності, минуло більше десяти років.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 388 Цивільного кодексу Україниякщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно…

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Дійсно з моменту прийняття Розпорядження Яготинською районною державною адміністрацією Київської області від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради» та видачі 16.05.2007 року ОСОБА_1 державного акту на право власності на спірну земельну ділянку минуло більше 10 (десяти) років. Однак, ОСОБА_1 отримала у власність вказану земельну ділянку безвідплатно, тобто не за відплатним договором/правочином, а тому земельна ділянка може бути витребувана у неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Дійсно в червні 2020 року до Яготинського районного суду Київської області звернувся з позовом заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» до Яготинської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Таргет Сервіс-Агро» про визнання недійсним: - Розпорядження Яготинської районної державної адміністрації Київської області від 20.02.2006 року № 78 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Ничипорівської сільської ради» щодо предачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га., - договору оренди земельної ділянки площею 2 га., з кадастровим номером :01:004:0017; - усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянко шляхом її витребування (повернення) на користь ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_1 (справа № 382/769/20).

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 15.05.2025 року позов заступник керівника Бориспільської місцевої прокуратури залишено без розгляду. У вказаній ухвалі встановлено, що відповідно до листа державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» від 17.03.2020 № 137 земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0017 накладається на землі, які на праві постійного користування належать ДП «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» у кварталі 80 виділу 20 Помоклівського лісництва.

Зазначений в ухвалі лист Державного підприємства «Переяслав-Хмельницьке лісове господарство» від 17.03.2020 року № 137 знаходиться в матеріалах і цієї справи та адресований начальнику Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури.

Отже, про порушення прав держави прокурор міг довідатися саме із вказаного листа 17.03.2020 року, а тому трирічний строк позовної давності розпочав свій відлік з 18.03.2020 року. Залишення позову без розгляду у справі № 382/769/20 не перериває строку позовної давності.

Однак, з 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно з яким в Україні з 12.03.2020 року запроваджений загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023 року.

Цим Законом розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12, відповідно до якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, тобто до 30.06.2023 року.

Крім того, з 17.03.2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» згідно з яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Зазначений пункт виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025 року.

Позов Виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкана М.В. в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 надійшов до Яготинського районного суду Київської області 14.03.2025 року, тобто в межах строку позовної давності, оскільки трирічний строк позовної давності був продовжений.

Крім того, вказаний позов пред`явлено в інтересах Київської обласної державної адміністрації, яка не була учасником спірних правовідносин, розпоряджень про передачу земельних ділянок у приватну власність не приймала, та довідалася про порушене право з листа Бориспільської окружної прокуратури від 06.02.2025 року №51/2-653вих-25.

Київська обласна державна адміністрація не була обізнана про порушене право, оскільки доказів того, що вона знала про це з моменту видачі Розпорядження… чи державного акту відповідачем не надано.

На підставі вищезазначеного позовні вимоги Виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкана М.В. в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 слід задовольнити.

Враховуючи, що позовні вимоги Виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкана М.В. задоволені, а тому сплачений судовий збір Київською обласною прокуратурою за подання позову у розмірі 6 056 грн. 00 коп. відповідно до ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 1-19, 76-81, 95, 133-142, 258, 259, 263-266, 273, 351-355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Виконувача обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкана М.В. в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0076, площею 0,5687 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ничипорівської сільської ради, Яготинського району, Київської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури сплачену суму судового збору за подання позову у розмірі 6 056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: Виконувач обов`язків керівника Бориспільської окружної прокуратури Пацкан М.В., місцезнаходження за адресою: Київська область, Бориспільський район, м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної сотні, буд. 21, код ЄДРПОУ Київської обласної прокуратури 02909996.

Позивач: Київська обласна державна адміністрація, місцезнаходження за адресою: м. Київ, площа Лесі Українки, буд. 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Треті особи:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 9 А, ;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таргет Сервіс-Агро», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, буд. 39 Г, .

Повне рішення суду складене та підписане 06 листопада 2025 року.

Суддя С.П. Савчак