Справа № 136/1865/25
провадження № 2/136/687/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через свого представника адвоката Щавінського К.С. звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач), в якому просив: визнати за позивачем, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності:

- на земельну ділянку площею 0,1500 га, :01:002:1594, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- на земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:002:1593, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло наступне майно: ??земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:1594; ??земельна ділянка площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:002:1593, за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач являється спадкоємцем першої черги оскільки ОСОБА_2 була її матір?ю. Право власності на зазначені земельні ділянки було надано ОСОБА_2 відповідно до рішення Липовецької селищної ради 10-ї сесії 23 скликання від 23.12.1999 року. Позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв?язку з відсутністю зареєстрованого права власності за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріус відмовив.

Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу.

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у письмовій заяві не заперечував щодо задоволення позову та просив про розгляд справи без його участі.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити.

Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 , а згідно свідоцтва про народження позивача, його матір`ю була ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 ) Як вбачається з довідки, виданої Липовецької міської ради від 27.05.2013 р. №1399 померла ОСОБА_2 , 1922 р.н., на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 та на день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 та позивач. Із матеріалів спадкової справи №31/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , заведеної приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. вбачається, що 05.02.2025 р. ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті ОСОБА_2 , залишилося спадкове майно, яке було неоформлене позивачем, а саме: земельна ділянка 0.1500 гектарів, кадастровий номер :01:002:1594, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка 0.0500, кадастровий номер :01:002:1593, для ведення особистого селянського господарства, які належать спадкодавцю на підставі архівного витягу з рішення Липовецької селищної ради Липовецького району Вінницької області 23.12.1999 року 10 сесії 23 скликання

«Про приватизацію земельних ділянок громадянам селища», право власності на які не зареєстровано. Згідно витягу з рішення № 1463 «Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, тупіків в населених пунктах Липовецької територіальної громади» - «вулиця Можайського» перейменовано на «вулиця Василя Стуса». З метою реалізації свого спадкового права, позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у зв?язку з відсутністю зареєстрованого права власності за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва, про що 05.02.2025 була винесена відповідна Постанова №19/02-31,02-14.

Таким чином, встановлено, що позивач є сином ОСОБА_1 , і відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, оскільки матір не залишивши заповіт померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому позивач прийняв спадщину матері в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом з нею на час відкриття спадщини, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину відсутні. Однак, при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадщини їй було відмовлено з підстав не надання оригіналу правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний, при цьому суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати за позивачем, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності: - на земельну ділянку площею 0,1500 га, :01:002:1594, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - на земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:002:1593, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності:

- на земельну ділянку площею 0,1500 га, :01:002:1594, цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- на земельну ділянку площею 0,0500 га, кадастровий номер :01:002:1593, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Відповідач: Липовецька міська рада Вінницького району Вінницької області (вул. Героїв Майдану, буд. 4, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл., ЄДРПОУ - 04325957).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО