КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/2289/25 Головуючий у суді І інстанції: Колесник О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Янчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та за апеляційною скаргою адвоката Колеснікової Юлії Едуардівни, яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року та на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал» про розірвання договору, стягнення грошових коштів та пені,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ГАРАНТ КАПІТАЛ» про розірвання договору, стягнення грошових коштів та пені. Свій позов обгрунтувала тим, що 18.02.2019 року між довірителем ОСОБА_1 та управителем ПАТ АКБ «Аркада» був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва №88246. Предметом договору №88246 є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (27 поверхів, панельний) на 6 поверсі, загальною площею об`єкта інвестування відповідно до проєкту 43,34 м2. Згідно Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», що затверджені рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада» від 29.05.2017 року, протокол №45, забудовником виступає ТОВ «Будеволюція». Відповідно до п.5 договору №88246 запланована дата введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок АДРЕСА_2 є грудень 2019 року. За змістом свідоцтва про участь у ФФБ виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» від 18.02.2019 року (Договір №88246 від 18.02.2019 року) загальна вартість об`єкта інвестування складає 693 842 грн 63 коп., а запланована дата введення будинку в експлуатацію визначена грудень 2019 року, передача під заселення - березень 2020 року. 18.02.2019 року згідно квитанції №12 довіритель ОСОБА_1 сплатила 693 842 грн 63 коп. вартості квартири АДРЕСА_3 , що становить 100% вартості об`єкта інвестування, та 13 438 грн 34 коп. винагороди управителя (1,94% від вартості об`єкта), що разом становило 707 280 грн 97 коп. до каси АТ АКБ «Аркада». Крім того, 18.02.2019 року між довірителем ОСОБА_1 та управителем ПАТ АКБ «Аркада» був укладений договір про уступку майнових прав, за яким Банк уступає довірителю, а довіритель приймає від Банку майнові права на зазначений у п.3 цього договору об`єкт інвестування, закріплений за довірителем на підставі п.1 договору про участь у ФФБ. Банк підтверджує, що майнові права на об`єкт інвестування були набуті ним відповідно до умов Генерального договору від 19.05.2014 року, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та ТОВ «Будеволюція», за програмою якого Банк створив і є управителем Фонду фінансування будівництва виду А в межах Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» №978-ІV від 19.06.2003 року (п.2). Відповідно до п.1 договору №88246 довіритель на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», що затверджені рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада» (протокол №45 від 29.05.2017 року), надає свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», при цьому Правила фонду є невід`ємною частиною цього договору. За п.2 договору №88246 довіритель приймає на себе зобов`язання виконувати Правила фонду і передати управителю в обсягах та на умовах цього договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкт інвестування, визначений в п.6 цього договору. За змістом п.3 договору №88246 управитель приймає від довірителя кошти в управління та відповідно до Правил фонду і цього договору перераховує частини таких коштів для фінансування будівництва, решта коштів (оперативний резерв) залишається в управлінні управителя. Після закінчення будівництва, введення об`єкта будівництва в експлуатацію, підключення його до інженерних мереж, передачі його об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації разом з необхідною технічною документацією та відповідно під заселення довірителям кошти оперативного резерву управитель перераховує забудовнику. Відповідно до п.1 Генерального договору від 19.05.2014 року, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та ТОВ «Будеволюція», забудовник зобов`язується організувати спорудження об`єкта будівництва у встановлені строки та належної якості, ввести об`єкт будівництва (окремі його частини) в експлуатацію та передати довірителям закріплені за ними об`єкти інвестування, а Банк зобов`язується своєчасно здійснювати фінансування будівництва на умовах цього генерального договору. Для виконання умов цього генерального договору відповідно до Закону України №978-ІV Банк створює Фонд фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» виду А. В подальшому рішенням Правління Національного Банку України від 25.08.2020 року №541-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного Товариства Акціонерний Комерційний банк «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних» АТ АКБ «АРКАДА» був віднесений до категорії неплатоспроможних. Правлінням Національного банку України прийняте рішення від 24.09.2020 року №601-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного Товариства Акціонерний Комерційний банк «АРКАДА». Далі рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року по справі №910/14861/20 було замінено управителя Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» з AT АКБ «АРКАДА» на нового управителя ТОВ «Фінансова компанія «ГАРАНТ КАПІТАЛ». Таким чином, саме до ТОВ «Фінансова компанія «ГАРАНТ КАПІТАЛ» як нового управителя Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» перейшли всі права та обов`язки щодо довірителів цього ФФБ, а тому ТОВ «ФК «ГАРАНТ КАПІТАЛ» як новий управитель Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» є правонаступником AT АКБ «АРКАДА» у взаємовідносинах з позивачем за договором про участь у Фонді фінансування будівництва №88246 від 18.02.2019 року. Позивач ОСОБА_1 зі свого боку повністю і вчасно виконала умови укладеного договору №88246 від 18.02.2019 року. Однак станом на час розгляду справи житловий будинок не побудований, не введений в експлуатацію, об`єкт інвестування (квартира) у власність позивачці не передана, нові дати введення будинку в експлуатацію та передачі під заселення не окреслені, а кошти передані управителю ФФБ не повернуті позивачу, що свідчить про порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва та неналежне виконання управителем своїх обов`язків, визначених договором №88246. За таких обставин позивач просив суд розірвати договір про участь у Фонді фінансування будівництва №88246 від 18.02.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством Акціонерний Комерційний банк «АРКАДА», стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГАРАНТ КАПІТАЛ», () на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 693 842 грн 63 коп. в рахунок повернення сплачених коштів за невиконане зобов`язання, а також 38 653 974 грн 96 коп. пені, передбаченої положеннями ч.5, ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», та вирішити питання про судові витрати.

14.03.2025 року до суду першої інстанції надійшов відзив на позовну заяву представника ТОВ ФК «ГАРАНТ КАПІТАЛ» Колеснікової Ю. (т.3, а.с.1-38), зміст якого обгрунтовувався ст.70, ст.651, ст.1044 ЦК України, положеннями Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». Представник відповідача вказала про те, що одностороннє розірвання договору не передбачено у зв`язку з відсутністю згоди сторін. Відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 року по справі №910/14861/20 було замінено управителя з ФФБ АТ «Аркада» на ТОВ «ФК «Гарант-Капітал». АТ АКБ «Аркада» було здійснено лише підготовчі будівельні роботи, а після введення об`єкта в експлуатацію відповідач надає довірителю лише довідку про отримання у власність закріпленого об`єкта. Грошові кошти відповідач отримав 09.03.2023 року. Забудовник брав участь у судових спорах у зв`язку з розірвання договорів оренди земельних ділянок. Добудувати об`єкти за цінами, визначеними в 2018-2019 роках стало складно. Управління коштами відповідачем відновлено з листопада 2024 року. Довірителям було запропоновано протягом 30 днів заміну об`єктів інвестування, тощо. Позивач не звернулась до відповідача та не змінила об`єкт інвестування. Квартира №41 не реалізована наступному довірителю, а тому строк виплати коштів позивачу у зв`язку з розірванням договору не настав. Відповідач здійснює управління коштами позивача з метою перерахування забудовнику для фінансування будівництва. Також відповідач отримав від ФФБ 230 000 грн, кошти позивача не отримав, що на переконання представника відповідача є підставою для відмови у позові.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року позов задоволено частково.

Розірвано Договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 88246 від 18.02.2019 року та Додаткову угоду до Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 88246 від 18.02.2019 року (програма лояльності) від 18.02.2019 року, укладені між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Аркада».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал» на користь ОСОБА_1 693 842 грн 63 коп., сплачені за Договором про участь у Фонді фінансування будівництва № 88246 від 18.02.2019 року, 35 000 грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а всього 728 842 грн 63 коп..

У задоволенні частини позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал» про стягнення 38 653 974 грн 96 коп. пені, 484 грн 48 коп. судового збору, 49 280 грн витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал» на користь держави 1 211, 20 грн судового збору за вимогу немайнового характеру та 6 938,43 грн судового збору за вимогу майнового характеру, а всього стягнуто 8 149,63 грн.

Не погодившись з рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року, 13 серпня 2025 року адвокат Маринушкін А.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2025 року скасувати в частині відмови у стягненні пені та зменшення витрат на надання професійної правничої допомоги та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язань за договором про участь у Фонді фінансування будівництва, суд першої інстанції мав стягнути на користь позивача пеню.

Вказував, що зважаючи на факт істотного порушення умов договору, що призвело до порушення основоположного права на житло позивачки, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 38 653 974,96 грн.

Щодо зменшення витрат на надання професійної правничої допомоги доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції безпідставно та всупереч встановленим доказам зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем з заявлених 84 280 грн до 35000 грн. При цьому суд першої інстанції проігнорував як зміст і умови Договору про надання правничої (правової) допомоги № 10/2025 від 29 січня 2025 року, так і підтверджуючі платіжні документи, які свідчать про фактично понесені витрати у повному обсязі.

Зазначав, що втручання в розмір узгодженого між клієнтом і адвокатом гонорару можливе лише у виключних випадках - за наявності доказів його явної неспівмірності або зловживань з боку сторін, чого в даній справі не було доведено.

Вважає, що зменшення судом витрат до 35000 грн є необгрунтованим, суперечить принципу змагальності, принципу повного відшкодування понесених витрат та свободі договору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та з додатковим рішенням суду першої інстанції, 20 серпня 2025 року адвокат Колеснікова Ю.Е., яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал», подала до Київського апеляційного суду через підсистему ЄСІТС - «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року в частині задоволення позову та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні повністю.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що відповідач не є забудовником, і на відповідача не покладається обов`язок побудувати та ввести в експлуатацію житлові будинки в межах ФФБ «Патріотика», в тому числі житловий будинок №31 .

Обов`язком управителя є управління, грошовими коштами, і відповідач здійснює управління ними до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, як це визначено в п. 42 Договору про участь у ФФБ.

Відповідач не може порушити умову договору про дотримання запланованої дати введення об`єкта будівництва в експлуатацію, адже на відповідача взагалі не покладений обов`язок визначати цю дату, як і не покладений обов`язок її дотриматись, адже визначити заплановану дату, як і обов`язок побудувати об`єкт будівництва у заплановану дату покладений на забудовника, а не на управителя ФФБ.

Крім того, укладаючи Договір про участь у ФФБ, позивачу були відомі Правила ФФБ та умови договору про участь у ФФБ.

Позивач розуміла, що вкладає гроші в об`єкт, який буде споруджений в майбутньому, тобто якого ще не існує, і який буде споруджуватись в тому числі якраз за грошові кошти позивача забудовником ТОВ «Будеволюція» в строки, які буде визначати забудовник і що договором передбачено можливість перенесення цих строків забудовником без отримання на це згоди позивача на підставі п. 43 Договору про участь у ФФБ.

ФФБ передбачає інвестування грошових коштів в будівництво, і не є купівлею-продажем майнових прав - довіритель передає грошові кошти Управителю ФФБ як інвестицію в майбутню квартиру, що було передбачено ЗУ «Про інвестиційну діяльність» в редакції, чинній на момент укладення Договору про участь у ФФБ, та ЗУ «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а Управитель як фінансова компанія здійснює ліцензійну діяльність з інвестиціями та фінансовими інструментами.

Оскільки для позивача було економічно вигідно внести кошти в ФФБ, а не купити готову квартиру, адже ціна на такі об`єкти інвестування була значно нижчою, аніж вартість готової квартири, вона внесла грошові кошти в ФФБ, і прийняла на себе всі ризики, пов`язані з інвестиційною діяльністю, такі як перенесення запланованої дати введення в експлуатацію.

Позивачу також було відомо, що вона здійснює інвестування коштів через механізм ФФБ, де будівництво здійснює забудовник, а не управитель ФФБ. Відповідно, управитель ФФБ не визначає строки будівництва, як і не несе відповідальність за перенесення забудовником цих строків.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні помилково встановив порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва, взявши до уваги заплановану дату, визначену в договорі про участь у ФФБ, та безпідставно прийшов до висновку про невчинення відповідачем достатніх дій щодо здійснення контролю за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором, та не встановив причинно-наслідковий зв`язок між діями або бездіяльністю управителя щодо контролю за забудовником та порушенням забудовником строків спорудження об`єкта будівництва.

Вважає, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач допустив порушення, бо недостатньо контролював забудовника станом на грудень 2019 року є помилковим та таким, що не грунтується на обставинах справи.

Суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не навів жодних обґрунтувань та мотивів, з яких прийшов до висновку, що відповідач, який тільки з 29 грудня 2020 року замінив попереднього управителя ФФБ, зобов`язаний був контролювати забудовника і дотримання ним запланованою дати введення в експлуатацію в грудні 2019 року і з яких підстав суд прийшов до висновку, що відповідач порушив цей обов`язок, який на відповідача і не був покладений.

Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги жодного доказу, наданого відповідачем на підтвердження дій, які вживав відповідач для того, щоб фінансування і будівництво об`єкта було продовжено, не надав їм оцінки, не мотивував відхилення цих доказів та не вказав, чому вважав їх недостатніми для підтвердження того, що відповідач дбав про інтереси установника управління.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані також тим, що задоволення судом вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів, внесених позивачем за договором про участь у ФФБ, є передчасним, оскільки об`єкт будівництва не реалізований Управителем наступному довірителю та не введений в експлуатацію забудовником.

Обов`язок відповідача повернути грошові кошти позивачу виникає внаслідок відмови позивача від участі у ФФБ, незалежно від того, чи відбувається така відмова безпосередньо за Договором про участь у ФФБ, чи в судовому порядку.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги в частині витрат позивача на правову допомогу, посилався на те, що суд першої інстанції не врахував, що зазначений представником позивача адвокатом Маринушкіним А.Г. розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу під час розгляду справи у розмірі 84280,00 грн не підтверджений детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, є неспівмірним зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю та змістом підготовлених процесуальних документів, а також кількістю судових засідань з розгляду справи.

Відповідач, виходячи з принципів справедливості, пропорційності та верховенства права, також вважає, що розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом, як і розмір стягнутих судом витрат, є завищеним та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зазначав, що така категорія справ як розірвання договору про участь у ФФБ і стягнення коштів, не є новою для адвоката Маринушкіна А.Г., тому адвокату не було потрібно шукати відповідне правове обґрунтування позовних вимог та відповідну судову практику, вивчати додаткові джерела права та законодавство, що регулює спір у справі.

Представник позивача адвокат Маринушкін А.Г. підготував тільки позовну заяву. Інші процесуальні документи ним не складались, додаткові докази не отримувались та не подавались до суду; розгляд справи судом першої інстанції не був тривалим, тому відповідач вважає що стягнутий судом розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Маринушкіна А.Г. надмірним та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг щодо аналогічних цивільних справ.

Щодо оскарження відповідачем додаткового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.08.2025 року доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що оскільки судовий збір у разі відмови у задоволенні позову з відповідача стягненню не підлягає, а судові витрати залишаються за позивачем.

02 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , просила апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Гарант Капітал» залишити без задоволення. Вимоги своєї апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

07 жовтня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «ФК Гарант Капітал», відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 ..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга як позивача так і відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 88246 від 18.02.2019 року на час вирішення спору належним чином не виконується, забудовником порушено строки спорудження об`єкта будівництва, хоча планове закінчення будівництва вказаного будинку та його здача в експлуатацію відповідачем заявлена на грудень 2019 року і наступний термін здачі будинку в експлуатацію відповідачем не визначено, при цьому відповідачем не надано доказів вжиття ним з грудня 2020 року заходів, передбачених частинами другою, третьою статті 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначено, внаслідок порушення забудовником строків будівництва.

Суд першої інстанції вважав, що наявне істотне порушення умов укладеного між сторонами договору про участь у ФФБ, оскільки позивач, сплативши кошти відповідачу, позбавлена протягом тривалого часу можливості отримати житло, на яке вона розраховувала, про що свідчить істотне збільшення строків будівництва, невизначення нового терміну здачі будинку в експлуатацію із видачею позивачу відповідного свідоцтва, невчинення відповідачем достатніх дій щодо здійснення контролю за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором. Наведені підстави на переконання суду надають право позивачу вимагати розірвання укладеного між сторонами договору про участь у ФФБ від 18 лютого 2019 року № 88246 на підставі статті 651 ЦК України та статті 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 відповідно до умов договору про участь у ФФБ №88246 сплатила управителю грошові кошти у розмірі 693 842,63 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку, що внаслідок розірвання договору про участь у ФФБ та відповідно до положень статей 18, 20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» підлягають поверненню позивачу.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 38 653 974,96 грн передбаченої положенням ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що стороною позивача не доведено, що несвоєчасне введення об`єкта в експлуатацію сталося внаслідок дій чи бездіяльності зі сторони відповідача.

Вирішуючи питання судових витрат в частині витрат на правову допомогу, суд першої інстанції з огляду на умови договору про надання професійної правничої допомоги, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, наданих позивачу адвокатом, кількості судових засідань, в яких адвокат приймав участь, оцінки співмірності та розумності витрат на оплату послуг адвоката встановленим чинним законодавством критеріям, вважав, що в даній справі витрати на правову допомогу є реальними в розмірі 35 000 грн, що відповідають складності справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт та підтверджені матеріалами справи, а відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні стягнення решти розміру витрат на правничу допомогу відмовлено.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що за умовами Договору про участь у Фонді фінансування будівництва № 88246 від 18 лютого 2019 року, позивачка є споживачем послуг, котрі надаються стороною договору - АТ АКБ «АРКАДА» (його правонаступником - ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГАРАНТ КАПІТАЛ») з управління грошовими коштами, внесеними ним на рахунок Фонду фінансування будівництва, а тому позивачка є тією особою, яка звільнена від сплати судового збору на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Оскільки з приводу розподілу судових витрат в частині судового збору не ухвалено рішення суду, суд вважає необхідним стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «ГАРАНТ КАПІТАЛ» на користь держави 1 211,20 грн судового збору за вимогу немайнового характеру та 6 938,43 грн судового збору за вимогу майнового характеру.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини першої, другої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість зміни чи розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Водночас загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами визначені Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Статтею 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» визначено, що управитель здійснює контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до:

-змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування;

-погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування;

-зростання вартості будівництва більше ніж на двадцять відсотків;

-збільшення строків будівництва більш як на 90 днів порівняно із строками, зазначеними в договорі між управителем та забудовником станом на день його підписання.

У разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов`язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною.

Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Встановлено, що 18.02.2019 року між довірителем ОСОБА_1 та управителем ПАТ АКБ «Аркада» був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва №88246 (т.1, а.с.164-172). Предметом договору №88246 є однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (27 поверхів, панельний) на 6 поверсі, загальною площею об`єкта інвестування відповідно до проєкту 43,34 м2, що зазначено в розділі «Предмет договору» (т.1, а.с.164).

Згідно Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», що затверджені рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада» від 29.05.2017 року, протокол №45, забудовником виступає ТОВ «Будеволюція» (т.1, а.с.238-241).

Відповідно до п.5 договору №88246 запланована дата введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок АДРЕСА_2 є грудень 2019 року.

За змістом свідоцтва про участь у ФФБ виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» від 18.02.2019 року (Договір №88246 від 18.02.2019 року) загальна вартість об`єкта інвестування складає 693 842 грн 63 коп., а запланована дата введення будинку в експлуатацію визначена грудень 2019 року, передача під заселення - березень 2020 року (т.1, а.с.184-185).

18.02.2019 року згідно квитанції №12 довіритель ОСОБА_1 сплатила 693 842 грн 63 коп. вартості квартири АДРЕСА_3 , що становить 100% вартості об`єкта інвестування, та 13 438 грн 34 коп. винагороди управителя (1,94% від вартості об`єкта), що разом становило 707 280 грн 97 коп. до каси АТ АКБ «Аркада» (т.1, а.с.183).

Крім того, 18.02.2019 року між довірителем ОСОБА_1 та управителем ПАТ АКБ «Аркада» був укладений договір про уступку майнових прав, за яким Банк уступає довірителю, а довіритель приймає від Банку майнові права на зазначений у п.3 цього договору об`єкт інвестування, закріплений за довірителем на підставі п.1 договору про участь у ФФБ. Банк підтверджує, що майнові права на об`єкт інвестування були набуті ним відповідно до умов Генерального договору від 19.05.2014 року, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та ТОВ «Будеволюція», за програмою якого Банк створив і є управителем Фонду фінансування будівництва виду А в межах Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» №978-ІV від 19.06.2003 року (п.2) (т.1, а.с.173-174).

Відповідно до п.1 договору №88246 довіритель на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», що затверджені рішенням правління ПАТ АКБ «Аркада» (протокол №45 від 29.05.2017 року), надає свою згоду на участь у фонді фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція», при цьому Правила фонду є невід`ємною частиною цього договору.

За п.2 договору №88246 довіритель приймає на себе зобов`язання виконувати Правила фонду і передати управителю в обсягах та на умовах цього договору кошти в управління з метою отримання у власність об`єкт інвестування, визначений в п.6 цього договору.

За змістом п.3 договору №88246 управитель приймає від довірителя кошти в управління та відповідно до Правил фонду і цього договору перераховує частину таких коштів для фінансування будівництва, решта коштів (оперативний резерв) залишається в управлінні управителя. Після закінчення будівництва, введення об`єкта будівництва в експлуатацію, підключення його до інженерних мереж, передачі його об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації разом з необхідною технічною документацією та відповідно під заселення довірителям кошти оперативного резерву управитель перераховує забудовнику.

Згідно п.4 оскаржуваного договору після отримання від довірителя коштів управитель закріплює за довірителем об`єкт інвестування та видає довірителю Свідоцтво про участь у фонді.

Пункт 5 договору №88246 наголошує, що об`єктом будівництва за цим договором є житлові масиви у Дарницькому районі м. Києва: складова частина об`єкта будівництва житловий будинок №9 (27 поверхів: панельний), що буде споруджений у мікрорайоні АДРЕСА_7 , будівництво якого організовує забудовник ТОВ «Будеволюція» та фінансує управитель за рахунок отриманих в управління від довірителів коштів.

У пункті 6 договору №88246 закріплюється, що відповідно до Правил фонду та умов цього договору за довірителем закріплюється об`єкт інвестування з такими основними характеристиками: вид об`єкту інвестування - квартира; будівельна або поштова адреса об`єкта будівництва - мікрорайон АДРЕСА_7 ; номер об`єкта будівництва - складова частина об`єкта будівництва житловий будинок №9 ; номер об`єкта інвестування - квартира №41 ; поверх - 6; кількість кімнат - одна; загальна площа об`єкта інвестування відповідно до проєкту - 43,34 м2; вимірна одиниця об`єкта інвестування - 1,00 м2.

Відповідно до п.1 Генерального договору від 19.05.2014 року, укладеного між ПАТ АКБ «Аркада» та ТОВ «Будеволюція», забудовник зобов`язується організувати спорудження об`єкта будівництва у встановлені строки та належної якості, ввести об`єкт будівництва (окремі його частини) в експлуатацію та передати довірителям закріплені за ними об`єкти інвестування, а Банк зобов`язується своєчасно здійснювати фінансування будівництва на умовах цього генерального договору. Для виконання умов цього генерального договору відповідно до Закону України №978-ІV Банк створює Фонд фінансування будівництва «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» виду А.

За п.18 договору №88246 після 100% інвестування довірителем закріпленого за ним об`єкта інвестування управитель передає довірителю майнові права на цей об`єкт інвестування за договором про уступку майнових прав.

В подальшому рішенням Правління Національного Банку України від 25.08.2020 року №541-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного Товариства Акціонерний Комерційний банк «АРКАДА» до категорії неплатоспроможних» АТ АКБ «АРКАДА» був віднесений до категорії неплатоспроможних. Правлінням Національного банку України прийняте рішення від 24.09.2020 року №601-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного Товариства Акціонерний Комерційний банк «АРКАДА».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 року по справі №910/14861/20 було замінено управителя Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» з AT АКБ «АРКАДА» на нового управителя ТОВ «Фінансова компанія «ГАРАНТ КАПІТАЛ» (т.1, а.с.227-237).

На час звернення позивача до суду з позовом об`єкт будівництва до експлуатації не введено.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині скасування розірвання договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 18 лютого 2019 року № 88246 та додаткової угоди № 1 до даного договору та про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 693842,63 грн які були сплачені позивачем за договором про участь у Фонді фінансування будівництва від 18 лютого 2019 року № 88246, оскільки ТОВ «ФК «Гарант Капітал» як новий управитель Фонду фінансування будівництва виду А «Патріотика» за програмою ТОВ «Будеволюція» неналежно виконувались свої обов`язки як управителя, та матеріалами справи підтверджено порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Гарант Капітал» про те, що управитель немає обов`язків щодо введення в експлуатацію об`єкту інвестування, оскільки такий обов`язок згідно з договірними зобов`язаннями покладено на забудовника ТОВ «Будеволюція», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки договірні правовідносини у позивача існують саме з управителем - ТОВ «ФК «Гарант Капітал» (як правонаступник AT АКБ «АРКАДА»), якому передавалися кошти з метою отримання об`єкту будівництва у власність у строки, передбачені договором, та на якого покладений обов`язок ефективно управляти коштами. В свою чергу ФФБ та забудовник укладали договір про будівництво, позивач не є стороною цього договору та не може контролювати будівництво та строки визначені в договорі. Разом з цим він передав свої кошти в управління ФФБ, яке свого обов`язку по договору не виконало.

Відповідно до вимог Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» саме Фонд фінансового будівництва зобов`язаний здійснювати належний контроль за діяльністю забудовника та виконанням ним умов договору.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Гарант Капітал» про те, що відсутні підстави для розірвання договору про участь у фонді фінансування будівництва № 88246 від 18.02.2019 року, з огляду на те, що затримка у будівництві була зумовлена виключно діями попереднього забудовника, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до положення ч. 1 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» підставами для дострокового розірвання договору та виплати коштів довірителю є неналежне виконання управителем своїх обов`язків. Оскільки управителем не здійснено контроль за дотриманням забудовником умов та зобов`язань за договором, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання договору про участь у фонді фінансування будівництва та повернення грошових коштів у розмірі 693 842,63 грн, які були сплачені позивачкою управителю, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Гарант Капітал» про те, що позивачу було економічно вигідно внести кошти в ФФБ, а не купити готову квартиру, адже ціна на такі об`єкти інвестування була значно нижчою, аніж вартість готової квартири, позивачка внесла грошові кошти в ФФБ та прийняла на себе всі ризики пов`язані з інвестиційною діяльністю, такі як перенесення запланованої дати введення в експлуатацію, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки в договору про участь у фонді фінансування будівництва № 88246 від 18.02.2019 року чітко зазначено дату введення забудовником об`єкта будівництва в експлуатацію - грудень 2019 року. Тому доводи апелянта про можливість відтермінування дати введення об`єкта будівництва в експлуатацію є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Гарант Капітал» про те, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правову допомогу у розмірі 84280,00 грн є неспівмірним зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю та змістом підготовлених процесуальних документів, а також кількістю судових засідань з розгляду справи, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки суд першої інстанції вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнив частково та стягнув з відповідача на їх відшкодування у розмірі 35000 грн.

У даній справі суд першої інстанції з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи та розумну необхідність витрат для даної справи у суді першої інстанції, зважаючи на обсяг наданих послуг та виконаних робіт, наданих позивачу адвокатом, надавши оцінку співмірності витрат на оплату послуг адвокатів встановленим чинним законодавством критеріям, дійшов обґрунтованого висновку про компенсацію позивачу документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу та зменшив їх розмір до 35 000 грн і суд апеляційної інстанції, з огляду на відсутність процесуальних порушень судом при вирішенні вказаного питання, не вбачає підстав для зменшення визначеного судом розміру або для відмови у стягненні витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язань за договором про участь у фонді фінансування будівництва та з урахуванням положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» суд першої інстанції мав стягнути на користь позивача пеню, суд апеляційної інстанції відхиляє.

Верховний Суд у постанові від 17.05.2023 року у справі №591/19/20 зробив висновок, що положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» про стягнення пені не поширюються на правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору інвестування у будівництві житла (купівлі-продажу майнових прав), оскільки укладений між сторонами договір про інвестування у будівництво житла не передбачає розмір процентів на суму вкладу або дохід в іншій формі. А позивачем неустойка обчислена від вартості об`єкта інвестування. При цьому у відповідача не існувало грошового зобов`язання, а лише зобов`язання зарезервувати квартиру й передати її після введення будинку в експлуатацію.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання позивача на ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» є безпідставними, оскільки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 922/3812/19, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Зважаючи на викладені правові висновки Верховного Суду, суд вправі самостійно, з власної ініціативи, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Інші доводи апеляційних скарг як позивача так і відповідача висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні, не спростовують.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні в матеріалах справи докази і надав їм належну оцінку, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційних скаргах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Маринушкіна Арсена Григоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Колеснікової Юлії Едуардівни, яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Капітал» залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 липня 2025 року залишити без змін.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 серпня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено «03» листопада 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко