Справа № 570/3806/22
Номер провадження 2/570/27/2025
У х в а л а

03 листопада 2025 року м.Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області Гладишева Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманюк С.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської областіза правилами загального позовного провадження питання про залишення без руху заяви про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном та позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішення приватного нотаріуса (скасування державної реєстрації), припинення права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_2 та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

11.10.2022 в провадження судді Рівненського районного суду Рівненської області Гнатущенко Ю.В. надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 24.01.2023 задоволено заяву про самовідвід судді Гнатущенко Ю.В. у цивільній справі №570/3806/22. Справу повернуто до канцелярії суду для вирішення питання щодо подальшого її автоматизованого розподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 цивільна справа №570/3806/22 надійшла в провадження судді Остапчук Л.В.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 26.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня отримання заяви.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09.03.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено питання проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18.09.2023 призначено по справі №570/3806/22 судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У зв`язку із припиненням повноважень судді Рівненського районного суду Рівненської області Остапчук Л.В., 13.02.2024 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого справу №570/3806/22 передано для розгляду судді Гладишевій Х.В.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22.05.2024 суддею Гладишевою Х.В. прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном до свого провадження, провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 31.01.2025 прийнято до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном, позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування рішення приватного нотаріуса (скасування державної реєстрації), припинення права власності на об`єкт нерухомого майна ОСОБА_2 та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 . У підготовчому засіданні оголошено перерву.

До суду від представника позивача надійшла заява про зміна предмету позову. В обґрунтування заяви про зміну предмета позову зазначає, що в ході розгляду справи відповідачем систематично подаються штучно створені докази, такі як квитанції на будівництво об`єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва літ. "А-1", об`єкт житлової нерухомості, його конструктивні елементи та будівельні матеріали із складовими частинами: огорожею, воротами, хвірткою, септиком, з надвірними будівлями, що розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових справ на нерухоме майно 0246. Крім того, на теперішній час ОСОБА_2 вступив у змову з своїх сином ОСОБА_3 з метою штучного віндикаційного позову по однокімнатній квартирі загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м. в цегляному будинку по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01. Стверджує, що ОСОБА_3 власником даної квартири ніколи не був (мав виключно майнові права), а тому його права як власника квартири не порушуються, та в нього не виникає право на віндикційний позов. Представник позивача вказуючи на системний умисел відповідача уникнути від рівноцінного поділу спільного сумісного майна, просить суд на підставі ч.2 ст. 70 СК України відступити від засад рівності часток та поділити спільне сумісне майно таким чином 70 % позивачу, 30 % відповідачу. Водночас, покликаючись на наявні в матеріалах справи висновки експертів, представник позивача вказує, що вартість однокімнатної квартири у м. Рівне становить 1 082 000 грн, а вартість одноповерхового житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою 6 206 844 грн. Отже доля позивача складає (6206844+1082000):100*70=5102190,80 грн. Тобто, з урахуванням вимоги про визнання права власності на квартиру сума виплати позивачу компенсації за спільне сумісне майно подружжя складає: 5102190,80-1082000,00=4020190,80 грн. На підставі викладеного, просить суд:

1. Відступити від засади рівності часток подружжя та здійснити поділ спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким чином - 70% ОСОБА_1 ; 30% ОСОБА_2 .

2. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя об?єкт нерухомого майна - незавершене будівництво літ. «A-1», об`єкт житлової нерухомості, його конструктивні елементи та будівельні матеріали із складовими частинами: огорожею, воротами, хвірткою, септиком, з надвірними будівлями, що розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 246.

3. У порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/1 частину об`єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва літ. «A-1», об`єкт житлової нерухомості, його конструктивні елементи та будівельні матеріали із складовими частинами: огорожею, воротами, хвірткою, септиком, з надвірними будівлями, що розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 246.

4. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку (присадибну) ділянку АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:008:0381 площею 0,1286 га, за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46.

5. У порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/1 частину земельної (присадибної) ділянки АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:008:0381 площею 0,1286 га, за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46.

6. Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя однокімнатну квартиру загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м., в цегляному будинку, по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

7. У порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частину однокімнатної квартири загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м., в цегляному будинку, по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

8. Зобов?язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження власністю однокімнатною квартирою загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м., в цегляному будинку, по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

9. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості мана в сумі 4 020 190,80 гривень.

10. Зобов`язати ОСОБА_2 не відчужувати будинок та земельну ділянку (реєстраційним номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 246 та 46) до виплати ОСОБА_1 компенсації за спільне сумісне майно подружжя в розмірі 4 020 190,8 гривень.

11. Усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні документами на земельну ділянку в с. Порозове Рівненського району Рівненської області та зобов`язати ОСОБА_2 надати оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки: серія та номер 103, виданий 28.01.2020, кадастровий номер :01:006:0108.

Також представник позивача у заяві про зміну предмета позову подав наступні письмові запитання до відповідача, в порядку ст.93 ЦПК України:

1. За чиї кошти та в який період часу будувався будинок АДРЕСА_2 ?

2. Звідки ОСОБА_2 отримав грошові кошти для будівництва та опорядження будинок АДРЕСА_2 ?

3. В який період часу родина ОСОБА_4 виконувала будівельні та опоряджувальні роботи в будинку

АДРЕСА_2 ?

4. Чи подавалися до суду по справі №570/3806/22 зі сторони ОСОБА_2 та його представників недостовірні відомості та/або штучно створені докази?

5. Коли родина ОСОБА_4 завершала будівництво та опорядження будинку АДРЕСА_2 , що родина ОСОБА_4 змогла переїхати для проживання в будинок АДРЕСА_2 ?

6. Коли ОСОБА_2 з дружиною та дітьми почали проживати в будинку

АДРЕСА_2 ?

7. Чи святкувала родина ОСОБА_4 день народження ОСОБА_5 коли йому

виповнилося чотири роки в будинку АДРЕСА_2 ?

8. В коли та в якому році ОСОБА_1 з дітьми переїхала з будинку АДРЕСА_2 до квартири за адресою: АДРЕСА_4 ?

9. Чи відповідають висновки органів опіки та піклування та обставини встановлені Верховним судом України по справі №569/14585/21 в частині готовності будинку АДРЕСА_2 , дійсним обставинам?

10. Чи зверталися підрядники, що будували будинок АДРЕСА_2 із позовами до суду, щодо стягнення із ОСОБА_2 грошових коштів за будівництво та опорядження будинку, у зв`язку із ти, що ОСОБА_2 роками не розраховуюся із ними за будівництво та опорядження будинку?

Від представника ОСОБА_2 - адвоката Незнамової Т.О. надійшли заперечення у частині письмового опитування в порядку ст. 93 ЦПК України, про яке заявлено представником позивача у заяві про зміну предмета позову. Зазначила, що для ОСОБА_1 та її представників першою заявою по суті позовних вимог є позовна заява (датована 07.10.2022), на підставі якої було відкрито провадження у справі. Тобто, ОСОБА_1 або ж її представник мав процесуальну можливість здійснити письмове опитування учасників справи у порядку ст.93 ЦПК України лише при поданні позовної заяви, тобто ще у жовтні 2022 році, а не через більше 2 років після відкриття провадження у справі. Також наголосила на тому, що важливим є те що заява про зміну предмета позову не є позовною заявою у її класичному розумінні, тому застосування вказаної норми (ст.93 ЦПК України) не вбачається за можливим. Це не ідентичні процесуальні документи згідно ЦПК України. Окрім того, постійна зміна правової позиції позивача не несе за собою обов`язку відповідача виконувати забаганки позивача шляхом надання відповідей на поставлені запитання, оскільки у даному випадку представником ОСОБА_1 здійснюється підміна понять «позовна заява» та «заява про зміну предмету», які не є ідентичним за своєю природою та процесуальною суттю. Звернула увагу суду на те, що необмежене законом багаторазове право позивача змінювати предмет або підставу позову до закінчення підготовчого провадження не повинно виходити за межі розумності та переходити у категорію зловживання процесуальними правами.

У судовому засіданні 19.09.2025 суд заслухав думку учасників справи щодо заяви про зміну предмета позову та щодо заяви про письмове опитування учасників справи в порядку ст. 93 ЦПК України.

Представник позивача - адвокат Любаренко І.О. у судовому засіданні підтримав заяву про зміну предмета позову та зазначив, що уточнена позовна заяву подавалась через важкі сімейні обставини (домашнє насильство), що унеможливлює користування спільною сумісною власністю. Заперечив щодо необхідності доплати судового збору, оскільки вважає позовні вимоги, такими що не змінились, а збільшились лише пропорції, згідно яких слід відступити від засад рівності часток. Також підтримав позицію щодо правової підстави для опитування відповідача у відповідності до ст. 93 ЦПК України.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Незнамова Т.О. у судовому засіданні зазначила, що подана заява про зміну предмета позову не відповідає ЦПК України та фактично є заявою про збільшення позовних вимог, а тому позивачу потрібно здійснити доплату судового збору - 2735 грн. Відповідач підтримав позицію представника. Щодо заяви про опитування відповідача у відповідності до ст. 93 ЦПК України представник відповідача заперечила, навела аргументи аналогічні викладеним у письмових запереченнях щодо письмового опитування в порядку ст. 93 ЦПК України.

Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - адвокат Луцик О.А. у судовому засіданні підтримала позицію про наявність підстав про залишення заяви про зміну предмета позову без руху.

Дослідивши подану заяву про зміну предмета позову, заяву в порядку ст. 93 ЦПК України та матеріали справи, враховуючи позиції учасників справи, суд приходить до наступного висновку.

Шодо наявності підстав для залишення без руху заяви про зміну предмету позову, суд зазначає таке.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі №492/1529/19, при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України, зокрема, повернення заяви.

11.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до Рівненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном. У позовній заяві позивач вказала ціну позову 2834375,00 грн та зазначила, що ціна позову визначається вартістю майна, яке переходить у приватну власність позивача в порядку поділу майна подружжя і складається із половини вартості житлового будинку літ. «А-1», незавершеного будівництва в АДРЕСА_2 2165940,00 грн, половини вартості земельної ділянки в АДРЕСА_2 127435,00 грн, та половини вартості квартири по АДРЕСА_5 541000,00 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду від 26.01.2023 (суддя Остапчук Л.В.) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та усунення перешкод в користуванні майном - залишено без руху.

В ухвалі суддею зазначено, що "зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою заявлено десять позовних вимог як майнового, так і немайнового характеру. При цьому у позовній заяві в обґрунтування ціни позову позивачка ОСОБА_1 зазначила, що ціна позову визначається вартістю майна, яке переходить у приватну власність позивача в порядку поділу спільного майна подружжя і складається із половини вартості житлового будинку літ."А-1", незавершеного будівництва, в АДРЕСА_2 , - 2165940,00 грн., половини вартості земельної ділянки в АДРЕСА_2 , - 127435,00 грн. та половина суми вартості квартири АДРЕСА_1 - 541000,00 грн. А всього ціна позову визначена в сумі 2834375,00 грн. Попри це із таким твердженням позивачки погодитися не можна, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а п.п.9, 10 ч.1 вказаної статті передбачають, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Таким чином при обрахуванні ціни позову слід враховувати дійсну вартість всього нерухомого майна, а не його половини, як це вказує позивачка у позовній заяві."

08.03.2023 позивачем подано заяву про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 26.01.2023, у якій позивач просила суд: прийняти квитанцію про доплату судового збору та прийняти позовну заяву про поділ майна подружжя до розгляду із ціною позову визначеною ухвалою суду, виходячи із дійсної вартості всього нерухомого майна. Також до заяви долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 15334,60 грн.

Таким чином, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 16374,60 грн, в тому числі за 4 вимоги немайнового характеру (992,40*4) - 3969,60 грн та за майнові вимоги, виходячи із вартості всього майна, у максимальному розмірі 12405,00 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заява подана представником позивача про зміну предмета позову не потребує доплати судового збору, оскільки при поданні первісної позовної заяви позивачем виконано вимогу суду та сплачено судовий збір у максимальному розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» для позовів майнового характеру за вартістю всього майна, а не половини.

При цьому, суд звертає увагу, що у даній справі розмір судового збору має визначатися, виходячи з вартості тієї частини майна, щодо якої заявлено позовні вимоги, а не з вартості всього спільного майна подружжя.

Навіть беручи до уваги те, що представник позивача у заяві про зміну предмета позову просить суд відступити від принципу рівності часток та здійснити поділ спірного майна подружжя у виходячи із пропорції 70 % на 30 %, обов`язку щодо доплати судового збору не виникає, оскільки первинно судовий збір за подання первісної позовної заяви вже сплачено у максимальному розмірі, виходячи з вартості всього спірного майна (100%).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що подана представником позивача заява про зміну предмета позову відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а відтак підстави для залишення її без руху з мотивів недоплати судового збору відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку про прийняття заяви про зміну предмету позову.

Щодо заяви поданої представником позивача в порядку ст. 93 ЦПК України суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1-3 ст. 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи фізичною особою у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Тобто, виходячи з вище зазначеного, вбачається, що законодавець встановив відповідний строк та порядок застосування даного інституту доказування. Відповідно, позивач може скористатися даним інститутом доказування, поставивши десять запитань у позовній заяві, відповідач у відзиві на позовну заяву, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, третя особа у поясненні щодо позову або відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі або ухвалі, постановленій у підготовчому засіданні (якщо третіх осіб було залучено у підготовчому засіданні).

Таким чином, ЦПК України встановлює строки для реалізації стороною певного процесуального права. Позивач міг поставити відповідачу запитання в порядку ст.93 ЦПК України лише в позовній заяві. Подання окремого клопотання в порядку ст.93 ЦПК України після подання позову та отримання відзиву на позов, ЦПК не передбачено.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4, 5 частини другої статті 175 ЦПК України).

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (частина шоста статті 175 ЦПК України).

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, провадження № 14-473цс18).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 49 ЦПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

Так, відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд зазначає, що в разі надходження до суду такої заяви суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, ст. 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Відтак, як вже зазначалося судом вище, що суд погодився із твердженням представника позивача про відсутність необхідності доплати судового збору, оскільки позовні вимоги у даній справі по суті залишаються незмінними, уточнено лише розмір частки у спільному майні, яку позивач просить визначити (стягнути). Уточнення стосується лише пропорцій розподілу майна, оскільки позивач вважає за необхідне відступити від принципу рівності часток з огляду на встановлені обставини.

Отже, враховуючи наведене вище подана представником позивача заява про зміну предмету позову в даному випадку не може вважатися новим позовом та відповідно розцінюватися судом як перша заява по суті справи.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні клопотання представника позивача про письмове опитування відповідача у порядку ст.93 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 93, 175, 177, 191, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Прийняти заяву про зміну предмета позову подану представником ОСОБА_1 - адвокатом Любаренко Ігорем Олеговичем та вважати їх наступними:

1. Відступити від засади рівності часток подружжя та здійснити поділ спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 таким чином - 70% ОСОБА_1 ; 30% ОСОБА_2 .

2. Визнати об?єктом спільної сумісної власності подружжя об?єкт нерухомого майна - незавершене будівництво літ. «A-1», об?єкт житлової нерухомості, його конструктивні елементи та будівельні матеріали із складовими частинами: огорожею, воротами, хвірткою, септиком, з надвірними будівлями, що розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 246.

3. У порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/1 частину об?єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва літ. «A-1», об?єкт житлової нерухомості, його конструктивні елементи та будівельні матеріали із складовими частинами: огорожею, воротами, хвірткою, септиком, з надвірними будівлями, що розташовано на земельній ділянці АДРЕСА_2 за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 246.

4. Визнати об?єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку (присадибну) ділянку АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:008:0381 площею 0,1286 га, за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46.

5. У порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/1 частину земельної (присадибної) ділянки АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:008:0381 площею 0,1286 га, за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 46.

6. Визнати об?єктом спільної сумісної власності подружжя однокімнатну квартиру загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м., в цегляному будинку, по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

7. У порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частину однокімнатної квартири загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м., в цегляному будинку, по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

8. Зобов?язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні права користування та розпорядження власністю однокімнатною квартирою загальною площею 46,8 кв.м., житловою 16,3 кв.м., в цегляному будинку, по АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

9. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю у вартості мана в сумі 4 020 190,80 гривень.

10. Зобов?язати ОСОБА_2 не відчужувати будинок та земельну ділянку (реєстраційним номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 246 та 46) до виплати ОСОБА_1 компенсації за спільне сумісне майно подружжя в розмірі 4 020 190,8 гривень.

11. Усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні документами на земельну ділянку в с. Порозове Рівненського району Рівненської області та зобов`язати ОСОБА_2 надати оригінал договору кіпівлі-продажу земельної ділянки: серія та номер 103, виданий 28.01.2020, кадастровий номер :01:006:0108.

Роз`яснити, що відповідач має право протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали надати суду відзив на заяву про зміну предмету позову шляхом уточнення позовних вимог, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу позивача.

Роз`яснити, що позивач має право протягом п`яти днів з дня отримання копії відзиву на заяву про зміну предмету позову шляхом уточнення позовних вимог подати до суду відповідь на відзив, копія якого одночасно підлягає направленню на адресу відповідача.

Роз`яснити, що відповідач має право протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення, копія яких одночасно підлягає направленню на адресу позивача.

Роз`яснити сторонам справи, що подання заяв по суті справи (заява; відзив на заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання стороною розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Любаренко Ігоря Олеговича про письмове опитування відповідача у порядку ст. 93 ЦПК України по цивільній справі №570/3806/22 - відмовити.

У підготовчому засіданні оголосити перерву до 11 год. 00 хв. 21 листопада 2025 року.

У підготовче засідання викликати учасників справи та невідкладно направити їм копію даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Гладишева Х.В.