УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/18370/24

провадження № 2-з/521/183/25

03 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі головуючого судді Михайлюка О.А., розглянувши заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» подав до суду заяву про забезпечення позову по даній справі шляхом накладення арешту на: квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 100, номер відомостей про речове право 48339183 від 01.11.2022 р., що належить ОСОБА_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 100, номер відомостей про речове право 44461506 від 11.10.2021р., що належить ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог, сторона позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

Представник позивача зазначає, що 11 березня 2025 року у справі №521/18370/24 Малиновським районним судом м. Одеси винесено заочне рішення на підставі якого позов АТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі та вирішено стягнути солідарно 1356132,00 грн., з яких: 1209116,21 грн. заборгованість по відшкодуванню Вартості Об`єкта лізингу; 116825,45 грн. прострочені проценти; 30190,34 грн. - прострочені комісії, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 20341,98 грн. Оскільки, відповідачі добровільно відмовились виконувати дане рішення суду та погасити заборгованість за Договором №4646.L.00/2521 про фінансовий лізинг від 04.08.2021 року, АТ «КРЕДОБАНК» отримано виконавчі документи, які були скеровані до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Щербакову Юрію Сергійовичу. В процесі проведення виконавчих дій, приватним виконавцем з`ясовано, що ОСОБА_2 належить на праві власності дві квартири, а саме:- квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, номер відомостей про речове право 48339183 від 01.11.2022р.; квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, номер відомостей про речове право 44461506 від 11.10.2021р. В процесі проведення виконавчих дій, квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., номер відомостей про речове право 44461506 від 11.10.2021р. описано та оцінено в сумі 1108645,00 грн. Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в вересні 2025 року подано заяву про перегляд заочного рішення. За результатами розгляду даної справи 28 жовтня 2025 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/18370/24 скасовано. Отже, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню.

Представник позивача вказує, що заявлені вимоги позову мають значний вартісний розмір 1356132,00 грн., відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе обов`язків за договором лізингу, не вчиняють жодних дій, які свідчили б про бажання ними погашати заборгованість, а також на вимогу АТ «КРЕДОБАНК» не повертають об`єкт лізингу автомобіль LEXUS LS500, 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться і надалі в їхньому користуванні.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 11 березня 2025 року позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» 1356132 (один мільйон триста п`ятдесят шість тисяч сто тридцять дві) гривні, з яких: 1209116 (один мільйон двісті дев`ять тисяч сто шістнадцять) гривень 21 (двадцять одна) копійка - заборгованість по відшкодуванню Вартості Об`єкта лізингу; 116825 (сто шістнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 45 (сорок п`ять) копійок - прострочені проценти; 30190 (тридцять тисяч сто дев`яносто) гривень 34 (тридцять чотири) копійки - прострочені комісії; 20341 (двадцять тисяч триста сорок одна) гривня 98 (дев`яносто вісім) копійок в рахунок сплаченого судового збору.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 28 жовтня 2025 року заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 березня 2025 року по цивільній справі №521/18370/24 за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №432904471 від 25.06.2025 року ОСОБА_2 є власником квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 100; квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 100.

Згідно із звітом «Про незалежну оцінку майна» від 26 серпня 2025 року квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., номер відомостей про речове право 44461506 від 11.10.2021р. описано та оцінено в сумі 1108645,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів сторони позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог сторони позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, ціни позову, суд доходить висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149 153 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 33,6 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 100, номер відомостей про речове право 48339183 від 01.11.2022р., що належить ОСОБА_2 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 100, номер відомостей про речове право 44461506 від 11.10.2021р., що належить ОСОБА_2 .

Ухвала суду виконується негайно, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.Михайлюк

03.11.25