Справа №516/385/25
Провадження №2-н/516/136/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 рокум.Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Ширінська О.Х., розглянувши цивільну справу за заявою про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , -

УСТАНОВИЛА:

Представник ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія»Ткач Валентина Костянтинівна, яка діє в інтересах заявника, звернулася до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог, представник заявника Ткач В.К. зазначила, що між ТОВ «ООЕК» та побутовим споживачем ОСОБА_1 укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що є публічним договором приєднання, на ім`я побутового споживача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

За період з грудня 2023 року по серпень 2024 року включно ОСОБА_1 має заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 6 447,36 грн. Боржником здійснено оплату заборгованості за електроенергію в розмірі 4 900, 00 грн., де 4271, 60 грн. за попередні роки, а 628, 40 грн. за зазначений період.

Посилаючись на п. 3 ч.1 ст.161 ЦПК України, представник заявника зазначає, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У зв`язку з наведеним,просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 5 818, 96 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1 083, 92 грн., 3 відсотка річних у розмірі 256, 03 грн., а також стягнути судові витрати по справі.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За приписами ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проаналізувавши надані заявником докази, розрахунок суми заборгованості за спожиту електроенергію, баланс абонента ОСОБА_1 , інформацію про показники вузлів обліку та обсяги електричної електроенергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 , вбачається, що до розміру заборгованості за спожиту електроенергію за період з грудня 2023 року по серпень 2024 року у розмірі 5 818, 96 грн. включено борг, який існував до грудня 2023 року у сумі 4 271, 60 грн.

Згідно переліку платежів від ТОВ «Одеська обласна ЕК» Біляївська дільниця Роздільнянського підрозділу вбачається, що за період з 02.01.2024 по 22.10.2024 ОСОБА_1 (о/р 06032/2714) сплачено заборгованість на суму 4 900, 00 грн.

Крім того, 3% річних та інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату за електроенергію, згідно обґрунтованого розрахунку ТОВ «ООЕК», нараховано суму заборгованості, до якої включено заборгованість за минулі роки у розмірі 4 271, 60 грн.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При вирішенні заяв, поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Із вище зазначеного слідує, що заявником лише частково дотримано вимоги ст. 163 ЦПКУкраїни при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, фактично не забезпечено усіх складових, які б давали суду можливість зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, в тому числі передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «ООЕК» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергіюза період з грудня 2023 року по серпень 2024 року в розмірі 5 818, 96 грн., інфляційні нарахування в сумі 1 083, 92 грн. та 3 відсотка річних в сумі 256, 03 грн., задоволенню не підлягає, оскільки сума заборгованості не співпадає із заявленим періодом її утворення, а інфляційні втрати та 3 відсотки річних нараховані на загальну суму заборгованості, визначеної заявником, що свідчить про відсутність безспірності заявлених вимог.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 19, 160, 161, ст. ст. 163-167, 259, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Х. Ширінська