Справа 556/1479/25
Номер провадження 2-о/556/213/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2025 року. сел. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в селищі Володимирець в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця ОСОБА_1 , з 20.02.1982 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке складається із частини квартири АДРЕСА_1 . На час смерті спадкодавець ОСОБА_2 , фактично проживав без реєстрації разом із дружиною ОСОБА_1 , однак нотаріус при відкритті спадкової справи бере до уваги лише відомості про зареєстроване місце проживання спадкоємця та спадкодавця за паспортними даними, а ці відомості у спадкодавця і спадкоємця різняться. Після смерті чоловіка, так як його пенсія була для заявниці постійним і основним джерелом засобів до існування, вона бажає перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, для чого їй необхідно встановити факт спільного проживання із чоловіком.

У зв`язку з чим звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю оскільки іншої можливості встановити даний факт не має.

Заявниця ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, про перенесення часу судового розгляду не клопотав, про час і місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення процесуальних документів та викликів до електронного кабінету сторони. Будь-яких заперечень чи пояснень з приводу заявлених вимог не надав.

Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд завершив розгляд справи в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у відсутність нез`явившихся заявниці, її представника та заінтересованої особи.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що що з 20.02.1982 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 20.02.1982 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 25.05.2016 р.

Після смерті ОСОБА_2 , залишилось спадкове майно, яке складається із частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 .

Також судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 , подружжя проживало разом, за адресою: квартира АДРЕСА_1 не дивлячись на те, що ОСОБА_2 , був зареєстрований в с.Бабка Вараського району Рівненської області, що підтверджується довідкою №88 від 28.04.2025 року старостою Старорафалівської сільської ради Рівненської області.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні письмових свідчень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається що останні підтверджують те, що ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 проживали за адресою: квартира АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

А це в свою чергу підтверджує проживання заявниці на час відкриття спадщини зі спадкодавцем однією сім`єю.

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України.

Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці ОСОБА_1 , однією сім`єю зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , на день відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення спадкових прав.

Тому, суд вважає, що встановлення факту спільного проживання, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 200, 263-265, 315 ЦПК України, суд,- У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт, постійного спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП РНОКПП НОМЕР_4 ), разом із своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з червня місяця 1987 року по 23 травня 2016 року.

Судові витрати залишити за заявницею.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники процесу:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП РНОКПП НОМЕР_4 ), мешканка АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області юридична адреса: 33028, м.Рівне, вул.О.Борисенка, буд.7, код у .