Справа № 204/8800/25
Провадження № 2/204/4210/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кислиці Є.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором №8 від 03.03.2020 року в розмірі 10 125 грн. 33 коп. з яких: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 7 500 грн.; заборгованість за сумою комісії/відсотків - 2 250, 33 грн.; заборгованість за сумою комісії за обслуговування - 375 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 6 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 03.03.2020 року між ОСОБА_1 (надалі Відповідач) та ТОВ «Сучасний Факторинг» (надалі Позивач), був укладений Договір позики № (надалі Договір позики або Договір), згідно з умовами якого сума Позики за даним Договором становить 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень. Відповідно до п.3.2 строк користування Позикою становить 6 (шість) календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми Позики на картковий рахунок або поточний Позичальника. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 59,2% річних від загальної суми Позики. Комісія за управління (обслуговування) Позики встановлюється на рівні відсотків від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування Позикою. Станом на дату 21.07.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором №8 від 03.03.2020 року не погашена та складає 10 125,33 грн., а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 7 500 грн.; заборгованість за сумою комісії/відсотків становить: 2 250, 33 грн.; заборгованість за сумою комісії за обслуговування становить: 375,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 22 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 22.08.2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

З урахуванням вимог ст.ст.19,274,276,277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Сучасний Факторинг» (ЄДРПОУ 35310044) було укладено договір позики №8 (а.с.13-15) згідно з умовами якого сума Позики за даним Договором становить 7 500 грн.

Відповідно до п.3.2 строк користування Позикою становить 6 (шість) календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми Позики на картковий рахунок або поточний Позичальника.

Згідно з п.2.3 п.2.5 даного Договору зарахування суми Позики на картковий або поточний рахунок зазначений в п.1.4 є фактом отримання Позики Позичальником та фактом виконання своїх зобов`язань до Договору з боку Позикодавця, датою надання Позики вважається день зарахування Позики на картковий або поточний рахунок зазначений Позичальником та є датою вступу даного Договору у дію.

Особливості нарахування відсотків визначені п.3.4 п.3.5 Договору позики, відповідно до яких проценти за користування Позикою встановлюються на рівні 0,01% (нуль цілих одна сота відсотки) річних від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховуються авансом на початку кожного місяця користування Позикою.

Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 59,2% річних від загальної суми Позики. Комісія за управління (обслуговування) Позики встановлюється на рівні відсотків від загальної суми Позики за календарний місяць та нараховується авансом на початку кожного місяця користування Позикою.

Відповідно до п.3.6 сукупна вартість Позики за даним Договором становить 9 750 грн 33 коп, а щомісячний платіж оплачується Позичальником щомісячно в дату, що відповідає Графіку платежів.

У якості додатку №1 до договору позики №8 сторонами підписана заява на отримання споживчого кредиту (а.с.на звороті 16-17) у якій зазначені анкетні данні позичальника. Окрім того у вищевказані заяві Клієнт доручив позикодавцю, у випадку надання позики та укладення договору позики, супроводжувати справу за позикою та перерахувати кошти позики наступним одержувачам у зазначеному нижче розмірі, а саме: п.8.2 заяви: одержувач - ТДВ «СК «ЕКТА» у розмірі 1 500 грн.; п.8.4 заяви: одержувач ОСОБА_1 у сумі 6 000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до умов додатку №1 до ЗУ «Про споживче кредитування», 03.03.2020 року позичальник ОСОБА_1 погодив та підписав паспорт позики у якості інформації, яка надається споживачу до укладення договору позики за стандартизованою формою (а.с. на звороті 17-18).

У додатку №2 до договору позики №8, 03.03.2020 року позичальником ОСОБА_1 погоджено на підписано графік платежів (а.с. на звороті 15).

У заяві від 03.03.2020 року ОСОБА_1 письмово підтвердив, що до моменту укладання договору позики ознайомлений про зміст, характер та умови надання позики, розуміє їх та вважає прийнятними і вигідними для себе (а.с.16).

Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 03.03.2020 року уклав із ТОВ «Сучасний Факторинг» договір позики №8.

Окрім того, 03.03.2020 року між ТОВ «Сучасний Факторинг» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №8 (а.с. на звороті 24-25) за умовами якого остання поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором позики №8 від 02.03.2020 року.

Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за договором позики та надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі, визначеному договором, надавши до позовної заяви договір №87263 про надання інформаційно-консультаційних послуг укладений 03.03.2020 року між ТОВ «Нью Ворк» та ОСОБА_1 (а.с.19-20); в додатку до нього, зазначено, що сторони погодили вартість надання послуг вказаних у договорі в загальному розмірі 1 300 доларів (а.с.21) та розписку ОСОБА_1 написано власноруч 03.03.2020 року в якій останній зазначає лише про те, що підписав кредитний договір від 03.03.2020 року та зобов`язується повернути гроші (а.с. на звороті 21).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив договірні зобов`язання, не оплатив суму боргу в обумовлені сторонами строки, допустивши прострочення виконання, у зв`язку з чим у відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» утворилась заборгованість за Кредитним договором №8 від 03.03.2020 року, яка станом на 21.07.2025 (включно) становить 10 125,33 грн., а саме: загальна заборгованість за тілом кредиту 7 500 грн.; загальна заборгованість за сумою комісії/відсотків 2 250 грн.; заборгованість за сумою комісії за обслуговування 375 грн.

При цьому, розрахунок боргу в матеріалах справи відсутній.

Натомість позивач надає суду виписку з особового рахунку за кредитним договором №8 від 03.03.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 (а.с.28) у якій міститься таблиця заборгованості позичальника.

Відповідно до пункту 1, 2 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог статті 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до постанови Верховного Суду по справі № 200/564/7/18 від 16 вересня 2020 року доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Верховним Судом у постанові від 17.12.2021 у справі № 278/2177/15-ц зазначено, що згідно з положеннями ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних на день операцій і призначаються для видачі чи відсилання клієнту. Отже, виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути доказами заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Отже, з урахуванням зазначеного, доказами, що підтверджують заборгованість за кредитом може слугувати виписка з особового рахунку, на підставі якої складено розрахунок заборгованості з помісячним відображенням внесених платежів та виникненням боргових зобов`язань.

Долучена до позову виписка з особового рахунку (а.с.28) таким доказом визнана не може бути, оскільки викладена у ній інформація носить не конкретний, а узагальнюючий характер про загальну суму боргу по тілу кредиту та відсотках.

Крім цього, до матеріалів не долучено доказів перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, або за реквізитами продавця товару.

Аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд дійшов висновку, що представником позивача не надано доказів укладення договору №8 від 03.03.2020 року в розумінні частини 2 статті 1046 ЦК України.

З урахуванням позиції Верховного Суду викладеній у рішенні від 30.01.2018 в справі № 161/16891-15, обов`язковим з боку установи, яка надала кредит - є доведення отримання позичальником коштів за кредитом на умовах Договору.

Однак, доводи позивача щодо розміру нарахованих сум заборгованості не підтверджені жодними належними доказами, хоча навіть операції в електронному виді можуть та мають бути підтверджені певними доказами, а правових підстав приймати бездоказово позицію позивача як апріорі істинну тільки тому, що позивачем є банківська установа, законом не встановлено і у суду таких повноважень немає.

При цьому обов`язок доказування покладений на учасників справи.

Так, правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що будь-яких належних та допустимих доказів фактичної видачі кредиту відповідачу матеріали справи не містять.

Таким чином, не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких грошових коштів, а тому, з огляду на наведене, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, слід відмовити і у стягненні судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 141, 207, 509, 526, 530, 536, 549, 551, 610, 615, 625, 633, 634, 651, 1046, 1050, 1054, 1055, 1069 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (, місцезнаходження: вул.Велика Васильківська, буд.39-А, м.Київ, 01024),

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Суддя Н.В. Токар