Провадження 2/465/4370/25
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Баран О.І.,

з участю секретаря судового засідання Щирби Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, електронна адреса: , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д),

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

24 грудня 2024 року представник позивача, через «Електронний суд» звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 у розмірі 45 737,12 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписавши Анкету-Заяву 12.11.2013 та 19.02.2020, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

В процесі користування кредитним рахунком відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, відповідно до яких, станом на 19.11.2024, заборгованість становить 45737,12 грн. та складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

9017,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Позовна заява з додатками скерована позивачем відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_2 ) за штрихкодовим ідентифікатором ПАТ «Укрпошта» 950 (а.с. 176-179).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 180-181).

Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не надав.

Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 45 737,12 грн заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

21 серпня 2025 року представником відповідача подано заяву про скасування заочного рішення (вх.№ 26103/25).

Заяву мотивовано поширенням на відповідача гарантій, передбачених частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.09.2025 заочне рішення скасовано.

У судове засідання, призначене на 05.11.2025, сторони не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 12.11.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.80, 88, зворот).

У відповідній анкеті відповідачем зазначено персональні дані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Франківським РВ УМВС України 14.03.1997, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (згодом перейменовано на Героїв Майдану), мобільний номер телефону: НОМЕР_3 .

Надалі відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 19.02.2020 (а.с. 89, 91 зворот). Персональні дані відповідача у заяві від 19.02.2020 указано із зазначенням місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та даних про чоловіка ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 ).

Відповідно до Анкети-заяви, відповідач, підписанням цього документа, на підставі ст. 634 ЦК України приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг, розміщених в мережі Інтернет https://privatbank.ua/terms, в редакції, діючій на дату укладання цього документа. Договір між сторонами становить підписана відповідачем заява та «Умови та правила надання банківських послуг».

Відповідно до змісту позовної заяви, починаючи з 19.02.2020 відсотки за кредитним договором нараховувалися у відповідності до п. 1.3. Умов - у розмірі 43,2% річних. При цьому, банк у березні 2022 року скасував відсоткову ставку до розміру 0 %, а в подальшому із 01.04.2022 поступово повернув до погодженого розміру (детально у Розрахунку заборгованості).

Також відповідно до змісту позовної заяви, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку номер НОМЕР_5 , строк дії - 05/18, тип - Універсальна GOLD, далі - картку номер - НОМЕР_7, строк дії - 03/20, тип - Універсальна WORLD, із зміною відсоткової ставки на 42,0 % річних та картку номер - НОМЕР_6 , строк дії - 08/23, тип - Універсальна.

У підписаній 19.02.2020 відповідачем заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг наявні умови щодо розміру кредитного ліміту, строку кредитування, процентна ставка 43,2 % річних - для карт Універсальна, процентна ставка 42,0% річних - для карт Універсальна Gold (42 / 12 місяців = 3,5 % місячна процентна ставка). Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,40 % річних, умови нарахування таких процентів, що свідчить про наявність у підписаній позичальником заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг умов щодо процентної ставка (а.с. 81-88).

Інформація щодо істотних умов кредитного договору також міститься в підписаному відповідачем, з використанням ОТР пароля, Паспорті споживчого кредиту, у якому зазначено:

процентну ставка - 43,2 % річних;

процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,40 % річних. Документ містить відомості про його підписання 18.08.2020 о 14:09:49, із зазначенням про чинність і актуальність указаної інформації до 02.09.2020 (а.с. 90-91).

З долученого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.11.2013 убачається, що заборгованість становить 45737,12 грн. та складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

9017,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 10 (зворот- 34).

З наявної у матеріалах справи виписки за договором №б/н за період 03.03.2016-28.11.2024 вбачається, що відповідач упродовж всього періоду активно користувався кредитними коштами, здійснював часткове погашення заборгованості у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку банк просить стягнути в судовому порядку (а.с. 35-77).

При цьому суд звертає увагу, що додатковим фактом в підтвердження наявності у відповідача кредитних карток, за якими утворилася заборгованість, є факт систематичного упродовж всього періоду поповнення мобільного номера НОМЕР_3 , належного відповідачу та НОМЕР_4 , належного чоловіку відповідача, про що указано у зазначених вище Анкетах-заявах.

Також, відповідно до даних виписки за договором №б/н за період 03.03.2016-28.11.2024 вбачається, що відповідач у період:

03.03.2016 - 30.03.2016 - користувалася банківською карткою НОМЕР_5 (а.с. 76-77);

30.03.2016 - 19.02.2020 - користувалася банківською карткою НОМЕР_7 (а.с. 63-76);

19.02.2020 -22.11.2024 - користувалася банківською карткою НОМЕР_6 (а.с. 35-63).

Заборгованість, яку позивач просить стягнути із відповідача фактично утворилася упродовж періоду використання останньої із банківських карток.

При цьому із виписки та розрахунку дійсно вбачається факт скасування банком для клієнта відсоткової ставки до 0% у березні 2022 року, подальше застосування відсоткової ставки у зменшеному розмірі 1,7% та наступне повернення до відсоткової ставки у розмірі 3,5 відсотків.

Остання активність клієнта щодо користування рахунком відбулась 22.11.2024 шляхом поповнення картки.

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 , виданого повторно Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Львівської області, Яворівського району, с. Лелехівка, громадянин України та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Львівської області, Камянко-Бузького району, с. Батятичі, громадянка України, зареєстрували 04.03.1995 року шлюб, про що складено актовий запис № 96.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_9 (по стройовій частині) від 27.07.2024 №218, старшина ОСОБА_4 , НОМЕР_10 вважається таким, що прибув з 27.07.2024 та зарахований до списків особового складу військової частини.

Оцінка суду.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись до суду з позовом, АТ «КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45737,12 грн., яка складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

9017,96 грн. - заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Звертаючись до суду з цим позовом, Банк надав достатньо доказів на підтвердження правомірності своїх вимог, які досліджено судом. Наявність згаданих доказів є такими, що підтверджують розмір заборгованості за тілом кредиту та заборгованість за простроченими процентами, які банк, звернувшись до суду з указаним позовом, просить стягнути з відповідача.

Доказів повернення відповідачем позивачу заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідач не заперечував правильності здійсненого позивачем розрахунку відсотків за користування кредитом, однак посилався на відсутність обов`язку щодо їх сплати на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців».

Також встановлено, що відповідач є членом сім`ї військовослужбовця, який проходив військову службу з призовом по мобілізації з 27.07.2024.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 цього Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Кредит був наданий відповідачу з метою задоволення споживчих (особистих) потреб позичальника, тобто для інших цілей, ніж становить виключенні згідно із вказаною вище нормою Закону.

Застосування приписів п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обумовлено самим фактом наявності статусу військовослужбовця у конкретної особи, яка несе відповідальність перед банківською установою, їх застосування є обов`язком суду та жодним чином не обумовлено відомостями про обізнаність банку щодо наявності в особи спеціального статусу. Положення п. 15 ст. 14 вказаного Закону не обмежують своє застосування виключно щодо позичальників за кредитними зобов`язаннями, поширюють свою дію на усі випадки нарахування санкцій та процентів за невиконання будь-яких зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, в тому числі банками.

Враховуючи те, що член сім`ї відповідача проходив військову службу з призовом по мобілізації з 27.07.2024, у нього відсутні пільги щодо нарахування йому процентів з врахуванням ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», які були нараховані до 27.07.2024.

З огляду на наведене, оскільки на відповідача поширюється дія положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що передбачає звільнення, зокрема, від сплати процентів за користування кредитом суд дійшов висновку, про наявність підстав для зменшення розміру відсотків, які підлягають стягненню на 3666,18 грн (9017,96 грн - 168,56 грн за липень - 1306,34 грн за серпень - 1306,34 грн за вересень - 1264,20 грн за жовтень - 1306,34 грн за листопад).

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість у розмірі 42 070,94 грн, яка складається із:

36719,16 грн. - заборгованості за тілом кредиту;

5351,78 грн - заборгованості за простроченими відсотками.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях послідовно констатує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях. Хоча ЄСПЛ і наголошує, що ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент, таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору (а.с. 149, 156).

Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 42 070,94 грн, що становить 91,98 % (42 070,94 х 100 % : 45 737,12), а тому судовий збір у пропорційному розмірі - 2 228,12 грн. потрібно покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 42 070 (сорок дві тисячі сімдесят) гривень 94 копійки заборгованості за кредитним договором №б/н від 12.11.2013 та судовий збір у розмірі 2 228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 12 копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.11.2025.

Суддя: Баран О.І.