29.10.2025 Справа № 363/2989/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Дрозд В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3797542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який був підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «H480». На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили умови договору, а саме тип кредиту кредит, сума кредиту 5 700, 00 грн., строк кредиту 360 днів з 06.07.2023 року по 30.06.2024 року, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно до умов договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 5 700, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення», що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 . За даними поденного розрахунку заборгованості за договором № 3797542 від 06.07.2023 року у період з 06.07.2023 року по 24.05.2024 року включно ТОВ «Лінеура Україна» було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 26 383, 09 грн. Відповідачем у зазначений період здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 1 606, 03 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 8 183, 35 грн. Представник позивача вказав, що оплата відповідачем суми нарахованих процентів за користування грошовими коштами на рахунок первісного кредитора є підтвердженням факту отримання боржником від первісного кредитора грошових коштів у сумі, що визначена п. 1.2. договору. Станом на 24.05.2024 року загальна сума заборгованості відповідача за договором № 3797542 від 06.07.2023 року складає у розмірі 22 293, 71 грн., з якої: тіло кредиту 4093, 97 грн., заборгованість за процентами 18 199, 74 грн. 24.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 24/05/2024, на підставі якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3797542 від 06.07.2023 року в розмірі 22 293, 71 грн., з якої: тіло кредиту 4093, 97 грн., заборгованість за процентами 18 199, 74 грн. Окрім того, зазначив, що станом на дату укладання договору факторингу від 24.05.2024 року № 24/05/2024, строк дії договору № 3797542 від 06.07.2023 року не закінчився, а тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, позивачем у період з 25.05.2024 року по 30.06.2024 року (37 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у розмірі 3 029, 56 грн. (4093, 97 грн. * 2.00% = 81, 88 грн.*37 календарних дні). Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Відтак, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 3797542 від 06.07.2023 року у загальному розмірі 25 323,27 грн., яка складається з суми заборгованості за тілом кредиту 4093,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 18 199,74 грн., нараховані позивачем проценти за 37 календарних днів - 3029,56 грн.

Також зазначив, що 06.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 7141881 про надання споживчого кредиту (далі кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року. Згідно умов кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 400, 00 грн. з строком на 360 днів, термін повернення 30.09.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Представник позивача зазначив, що свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором позивачем виконано та надано останньому кредит в сумі 5 400, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту. У період з 06.10.2023 року по 26.05.2024 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 1 600, 00 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,00 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1600,00 грн. 27.05.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № 7141881 від 06.10.2023 року. Позивачем нараховано проценти за 127 календарних днів (27.05.2024 - 30.09.2024) в межах строку договору у розмірі 13 647,42 грн.(5400 грн * 1,99% = 107,46 грн*127 календарних днів). Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора. Відтак, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 7141881 від 06.10.2023 року у загальному розмірі 27 333,74 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 5400,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 8 286,32 грн., нараховані позивачем проценти за 127 календарних днів - 13 647,42 грн. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». На підставі викладеного представник позивача звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 3797542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у розмірі 25 323, 27 грн., за договором № 7141881 про надання споживчого кредиту у розмірі 27 333, 74 грн., а всього у розмірі 52 657, 01 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.06.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Також, вказаною ухвалою, за клопотання позивача, у порядку статті 84 ЦПК України, витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо належності платіжної картки НОМЕР_3 та платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ); підтвердження факту перерахування коштів 06.10.2023 року на платіжну картку НОМЕР_3 банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 5 400, 00 грн. за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» () через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ФК «Контрактовий Дім»; підтвердження факту перерахування коштів 06.07.2023 року на платіжну картку НОМЕР_1 банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у сумі 5 700, 00 грн. за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» ().

22.08.2025 року до суду, через підсистему «Електронний суд» (зареєстровано судом 25.08.2025) від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем не надано жодного доказу перерахування грошових коштів кредитодавцем на платіжну картку відповідача в сумі 5 700,00 грн. Надану позивачем на підтвердження факту перерахування коштів довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вважає не належним доказом, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 9 закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Зазначив, що у матеріалах справи відсутні копії первинних документів, на підставі яких суд може дослідити обсяг виданих кредитних коштів, а також погашення кредиту та сплату процентів по кредиту, а також відсутня виписка з рахунку, що є підтвердженням видачі кредиту в сумі 5 700,00 грн. від кредитодавця - ТОВ «Лінеура Україна». Отже, вважає, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Щодо відступлення права вимоги за договором № 3797542 від 06.07.2023 року вказав, що матеріали справи не містять підписаних реєстрів боржників, у формах встановлених договорами факторингу, що позбавляє можливості взагалі встановити існування таких реєстрів та факт переходу права вимоги стосовно відповідача. Позивачем до матеріалів справи долучено сумнівні витяги з реєстру боржників відносно відповідача до кожного з договорів факторингу, який передбачає підписи обох сторін договору факторингу та скріплення їх печатками підприємств. Натомість, до матеріалів справи не долучені реєстри боржників, проте надані чисті бланки витягів з реєстрів боржників. Доказів того, що вказані витяги підписані в письмовій або електронній формі до суду не надано. Відтак указані докази вважає недопустимими. Позивачем не доведено факт передачі клієнтом позивачеві права вимоги до відповідача у цій справі. Реєстру боржників також до суду не надано. При цьому, зазначив, що умовами договорів факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 прямо ставиться в залежність перехід права вимоги за кредитними договорами з настанням указаних обставин (укладенням реєстрів боржників) та визначення відповідача, як таку, відносно якої право вимоги було фактично передано. Позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог товариства, так як останнє є неналежним позивачем. Також зазначив, що нарахування процентів за період з 06.10.2023 року по 26.05.2024 року здійснено в супереч вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». В частині заявлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу представником відповідача виключно наведено норми права та також судову практику. На підставі викладено просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

25.08.2025 року до суду, через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, щоз доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач не погоджується вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства.Кредитний договір, ані будь-яке його положення чи пункт, включаючи ціну договору, не визнано відповідно до чинного законодавства недійсними, не справедливими чи не добросовісним. Нарахування відповідачу процентів за користування кредитним коштами, виданими в рамках кредитних договорів, здійснювалося в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Щодо реєстрів боржників зазначив, що позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлені витяги з даних реєстрів, що підписані керівником товариства та скріплені печаткою товариства відповідно до вимог ДСТУ 4163:2020, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ «Про захист персональних даних». Щодо доводів відповідача про застосування ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» зазначив, що, то такі доводи тлумачяться відповідачем не вірно оскільки статтю 8 було доповнено частиною 5 законом № 3498-IX від 22.11.2023 року, який набрав чинність 24.12.2023 року, а кредитний договір № 3797542 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено 06.07.2023 року, та кредитний договір № 7141881 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено 06.10.2023 року, відповідно закон зворотної сили на спірні правовідносини немає. Вказані кредитні договори укладені до набрання чинності цим Законом, строк дії договорів не продовжувався після набрання чинності цим Законом. Таким чином, факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором беззаперечно доведено належними та допустимими доказами. У зв`язку із чим, просив позов задовольнити у повному обсязі.

28.10.2025 від АТ «ПРИВАТБАНК», на виконання вимог ухвали суду, надійшла інформація, у якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картки № 010645, НОМЕР_5 , на яку здійснено переказ коштів, 06.10.2023 року у розмірі 5 400, 00 грн., 06.07.2023 року у розмірі 5 700, 00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду відповіді на відзив просив суд розглянути справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 06.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3797542.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4., 1.4.1, 1.4.2, 1.5, 1.5.1, 1.5.2, 1.6, 1.6.1, 1.6.2, 2.1, 2.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту складає: 5 700, 00 грн.

Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Дата повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору.

Тип процентної ставки - фіксована.

Стандартна процента ставка становить 2,00 % в день та застосовується: у межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору.

Знижена процентна ставка становить 1,40 % в день в день та застосовується на таких умовах. Якщо клієнт до 05.08.2023 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для ї застосування, передбачених цим договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку ї обчислення та порядку сплати у бік погіршення для клієнта, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає:

- за стандартною ставкою 30 341, 06 % річних та за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 18 537, 59 % річних.

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 46 740, 00 грн. та за зниженою ставкою 45 714, 00 грн.

Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_6 .

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох днів з моменту укладення цього договору. У випадку, якщо товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 1.3 договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік платежів розміщується товариством в особистому кабінеті та / або направляється на електронну адресу клієнта.

У вказаному договорі, графіку платежів (Додатку №1 до вказаного договору) та паспорті споживчого кредиту міститься позначення про їх підписання 06.07.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н480. З боку кредитора договір підписано факсимільним відтворенням підпису директора ОСОБА_2

12.03.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір про надання послуг з переказу коштів № ФК-П-19/03-01. Відповідно до п. 1.1. предметом цього договору є надання партнером послуг замовнику з забезпечення здійснення переказу коштів - виплат, від імені та за рахунок замовника на рахунки клієнтів.

З довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 187-3105 від 31.05.2024 року вбачається, що останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків та на виконання укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року здійснило перерахування коштів 06.07.2023 року на суму 5 700, 00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іPay.ua 259491005, призначення платежу: зарахування 5 700, 00 грн. на картку НОМЕР_1 .

Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3797542 від 06.07.2023 року, у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 24.05.2024 року становить 22 293, 71 грн., з яких: 4 093, 97 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 18 199, 74 грн. - сума заборгованості за процентами. Відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 1 606,03 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 8 183,35 грн.

24.05.2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024, відповідно до якого право вимоги за договором № 3797542 від 06.07.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 24.05.2024 року до договору факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 3797542 від 06.07.2023 року у розмірі 22 293, 71 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором № 3797542 про надання споживчого кредиту від 06.07.2023 року за 37 календарних днів (25.05.2024-30.06.2024) ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.05.2024 року по 30.06.2024 року (37 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2%, у сумі 3 029, 56 грн. (4093,97 грн. * 2% = 81,88 грн.*37 календарних дні). Відтак, станом 30.06.2024 року у відповідача наявна заборгованість яка становить 25 323, 27 грн., з яких: 4 093, 97 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 18 199, 74 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 3 029, 56 грн. - проценти нараховані позивачем.

06.10.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 7141881 про надання споживчого кредиту. Відповідно до предмету договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС товариства (п.1.1.).

На умовах, встановлених цим договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 400,00 грн. Тип кредиту - кредит (п.1.2., 1.3.).

Згідно до п.1.4. договору про надання споживчого кредиту, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.

Відповідно до п. 1.5 договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.п. 1.5.1 договору); знижена процентна ставка 1,493 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 05.11.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки (п.п. 1.5.2 договору).

Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29653,85% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 19652,26% річних (п. 1.7 договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 44085,60 грн.; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 43279,65 грн. (п. 1.8 договору).

Пунктом 2.1. договору про надання споживчого кредиту встановлено, що кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_3 .

Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 06.10.2023 року або 07.10.2023 року (п. 2.2 договору).

У вказаному договорі, графіку платежів (Додатку №1 до вказаного договору) та паспорті споживчого кредиту міститься позначення про їх підписання 06.10.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором А2562. З боку кредитора договір підписано факсимільним відтворенням підпису директора ОСОБА_3 .

Згідно до положень п.3.7., 3.8. Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт ознайомлюється з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з правилами та відповідним примірним кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих правилах. У випадку, якщо таку заявку споживач подає через партнера товариства та/або кредитного посередника, ознайомлення з інформацією, вказаною в цьому пункті правил, здійснюється споживачем після отримання повідомлення від товариства щодо можливості надання кредиту. Інформація, яка необхідна клієнту для прийняття ним обґрунтованого та усвідомленого рішення стосовно отримання кредиту, що розміщена товариством на власному Веб-сайті є повною, актуальною, безоплатною та доступною для самостійного ознайомлення.

08.07.2020 року між ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір про надання послуг з переказу платежів № 087/20-П, за яким ТОВ «Авентус Україна» доручає ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» за відповідну плату здійснювати платежі з використання Реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct, Mastercard MoneySend.

ТОВ «Авентус Україна» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі 5 400,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім», яке на виконання умов договору з ТОВ «Авентус Україна» № № 087/20-П від 08.07.2020 року здійснило успішне перерахування 06.10.2023 року коштів у розмірі 5 400,00 грн. на картку № НОМЕР_3 , номер транзакції .

Відповідно до наданого первісним кредитором розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 7141881 від 06.10.2023 року, у відповідача наявна заборгованість, яка станом на 26.05.2024 року становить 13 686, 32 грн., з яких: 5 400, 00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 9 886, 32 грн. - сума заборгованості за процентами. Відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора, спрямовані на оплату процентів за користування грошовими коштами у сумі 1 600, 00 грн.

27.05.2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 27.05/24-Ф, відповідно до якого право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 7141881 від 06.10.2023 року укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна».

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.05.2024 року до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 7141881 від 06.10.2023 року у розмірі 13 686, 32 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором про надання споживчого кредиту № 7141881 від 06.10.2023 року за 127 календарних днів (27.05.2024 30.09.2024) ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 27.05.2024 року по 30.09.2024 року (127 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 1,99%, у сумі 13 647, 42 грн. (5400, 00 грн. * 1,99% = 107, 46 грн.*127 календарних днів). Відтак, станом 30.09.2024 року у відповідача наявна заборгованість яка становить 27 333, 74 грн., з яких: 5 400, 00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 8 286, 32 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором, 13 647, 42 грн. - проценти нараховані позивачем.

Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».

Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).

У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір позики вважається безпроцентним, якщо:

1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;

2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Як вбачається з договорів факторингу № 24/05/2024 від 24.05.2024 року та № 27.05/24-Ф від 27.05.2024 року, а також витягів з реєстру боржників до вказаних договорів факторингу від 24.05.2024 року та 27.05.2024 року до ТОВ «ФК «Фінтранс Україна» перейшло право вимоги з ОСОБА_1 .

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договорів № 3797542 про надання споживчого кредиту від 06.07.2023 року та про надання споживчого кредиту № 7141881 від 06.10.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, а також між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем.

Посилання представника відповідача на те, що матеріали справи не містять підписаних реєстрів боржників, у формах встановлених договорами факторингу, що позбавляє можливості взагалі встановити існування таких реєстрів та факт переходу права вимоги стосовно відповідача, є безпідставними, коли позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлені витяги з даних реєстрів, що підписані керівником товариства та скріплені печаткою товариства, оскільки сам реєстр боржників містить персональні дані інших осіб, розголошення яких суперечить положенням ЗУ «Про захист персональних даних».

Пунктом 10 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий фінансовий кредит)» № 113 від 03 листопада 2021 року передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі - кредитна операція), з урахуванням вимог п. 9 розділу II цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу споживача сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ НОМЕР_1 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Пунктом 22 Постанови Правління Національного банку України «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» №705 від 05 листопада 2014 року (чинна на момент укладення кредитного договору) передбачено, що торговець зобов`язаний не копіювати електронного платіжного засобу чи його реквізитів та не вносити повного номера електронного платіжного засобу до облікових книг та/або до електронних баз даних комп`ютерних програм торговця тощо.

Ті ж самі положення передбачені п. 64 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» № 164 від 29 липня 2022 передбачено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний не копіювати платіжний інструмент чи його реквізити.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за договором № 3797542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту становить у розмірі 25 323, 27 грн., за договором № 7141881 про надання споживчого кредиту становить у розмірі 27 333, 74 грн., що в загальному розмірі становить 52 657, 01 та сумнівів у суду не викликає.

Судом встановлено, що нарахування відсотків кредитором здійснено в межах строку договору.

Що стосується доводів представника відповідача про те, що сформована платіжним сервісом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» довідка не є належним та достатнім доказом виникнення та існування між кредитором та відповідачем кредитних відносин і доказом заборгованості, а також доводи про те, що доданий до позову розрахунок не є первинним банківським документом, а відтак не є належним, допустимим і достатнім доказом, суд до уваги не приймає, оскільки ТОВ «Лінеура Україна» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку.

Отже, довідка, сформована платіжним сервісом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про переказ коштів № 187-3105 від 31.05.2024 року у поєднанні з електронним договором № 3797542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, є належним, допустимим і достатнім доказом фактичного надання коштів та виникнення між сторонами грошового зобов`язання.

Крім того, факт зарахування кредитних коштів за вказаним договором та належність відповідачу картки № 010645, підтверджується листом АТ «ПРИВАТБАНК», що надійшов до суду 28.10.2025 року на виконання вимог ухвали суду.

Також, факт отримання кредитних коштів за договором № 3797542 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та належність відповідачу карткового рахунку представник відповідача не заперечує.

При цьому, будь-яких заперечень у відзиві щодо договору № 7141881 про надання споживчого кредиту відповідачем не висловлено.

До того, остання, маючи доступ до свого рахунку, на підтвердження відсутності надходження від кредитора коштів на виконання укладених договорів, відповідної виписки, з якої б спростовувалися обставини позову, суду не надала.

Не надано відповідачем й жодних належних, допустимих і достатніх доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості за тілом кредиту та процентами. Зокрема, не надано інші розрахунки, які б спростовували нарахування позивача.

В свою чергу, позивачем надано суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження укладення договорів кредиту, факту зарахування коштів на її картковий рахунок, що вказує на прийняття умов договорів та користування кредитом.

Отже, пред`явлений позов є обґрунтованим, відповідає вимогам Закону і підлягає задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн. На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу суду надав: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; заявку на виконання доручення до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; рахунок на оплату до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року з описом наданих послуг та вартістю наданих послуг, згідно яких загальна вартість послуг з надання правової допомоги за виконані роботи складає 15 000,00 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з диспозиції частини першої статті 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно із частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно статті 137 ЦПК України, зважаючи на предмет позову, його ціну, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000, 00 грн. є завищеними, які не відповідають критерію розумності, неспівмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.

За таких обставин, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу частково від заявленої суми, зокрема на суму 5000, 00 грн., як таку, що є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для позивача та яка є найбільш справедливою, виходячи з конкретних обставин справи.

Крім того, відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 16, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 634, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1084 ЦК України, статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3797542 від 06.07.2023 року у розмірі 25 323, 27 грн., за договором про надання споживчого кредиту № 7141881 від 06.10.2023 року у розмірі 27 333, 74 грн., а всього у розмірі 52 657 (п`ятдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят сім) гривень 01 копійку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судовий збір у розмірі у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал» (, адреса: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 / проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя І.Ю. Котлярова