Справа № 183/3510/23
№ 2/183/635/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Самарівської міської ради, як орган опіки та піклування, Перещепинська міська рада в особі служби у справах дітей, про:

- визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з цим позовом.

В обґрунтування позову вказав, що з 05 серпня 2014 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 (надалі відповідач). ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась спільна донька ОСОБА_3 . Станом на лютий 2023 року сторони з донькою проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок на праві власності належить рідному брату позивача, ОСОБА_4 , який постійно проживає у м. Дніпро. Фактично володіє та користується будинком позивач. В цьому будинку позивачем для проживання доньки облаштована кімната, де створені належні та необхідні умови для проживання дитини у комфортному середовищі. Позивач указує, що сторони та донька зареєстровані в будинку батька позивача, ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що не має бажання залишити проживати ОСОБА_3 з матір`ю через таке. Протягом останніх місяців спільне життя з ОСОБА_2 погіршилося. Відношення відповідача до позивача та до дитини змінилося. ОСОБА_2 постійно, без причин, лаялась на ОСОБА_1 та доньку, провокувала сварки та влаштовувала бійки. Неадекватна та агресивна поведінка відповідача, байдужість або невмотивована злість на дитину, грубість та нестерпність у звичайних питаннях життя, змусили позивача підозрювати вживання ОСОБА_2 наркотичних засобів. Донька стала більш замкнута, розсіяна, не може швидко та чітко реагувати, зібратися. Тому, з осені минулого року, позивач сам займався з дитиною. Дитина стала почувати себе більш впевнено, з задоволенням виконувала домашні завдання та повністю сприймала навчальний матеріал. Раніше шкільні домашні завдання з донькою виконувала відповідача, але на будь-яку помилку дитини ОСОБА_2 сварила ОСОБА_3 , ображала та застосовувала фізичну силу до дитини. Коли позивач намагався захистити доньку, відповідач переносила свою агресію на нього, неодноразово, в присутності малолітньої дитини, починала нецензурно лаятись та битись. Вважає, що зазначені позивачем дії відповідача можуть негативно вплинути на психічний стан дитини. Зазначає, що між сторонами виникали постійні сварки з причини агресивної поведінки відповідача, несумісності характерів, непорозумінь, різних поглядів на життя, шлюбних відносин та обов`язків з виховання доньки. Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились у вересні 2022 року. 25 січня 2023 року позивач подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, по якій відкрито провадження у справі № 183/989/23.

Зазначає, що до 05 лютого 2023 року сторони та дитина продовжували жити за адресою: АДРЕСА_1 . 04 лютого 2023 року після зауважень позивача з приводу поведінки відповідача, остання почала агресивно поводити себе, нанесла удари позивачеві, від яких позивач отримав забійні рани в області голови, обличчя, лівого та правого передпліччя. Позивачем подана заява до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 , внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053. Також стосовно відповідача винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА № 326498 від 04 лютого 2023 року. Після цього випадку відповідач зібрала свої та дитини речі, забрала доньку та 08 лютого 2023 року переїхала жити до своєї матері за адресою: АДРЕСА_3 , та не дозволяє позивачеві бачитись з донькою. ІНФОРМАЦІЯ_4 у доньки був день народження та позивач попередив відповідача, що бажає привітати доньку та організувати її свято в парку-розваг «Чудо-планета» у м. Новомосковську. З початку відповідач начебто погодилась, але коли позивач приїхав забрати доньку в дім матері дружини відповідача доньку не пустила. Не дала можливості її побачити та привітати. Після подання позивачем заяви про вчинення кримінального правопорушення відповідач дозволила один раз побачити доньку в будинку її матері та в її присутності. Спілкування тривало 30 хвилин. Відповідач перешкоджає повноцінним зустрічам з дитиною, не дає бачитися та вільно спілкуватися з донькою, виставляє різного роду умови для побачень з донькою, зокрема відмови від заяви про вчинення кримінального правопорушення. Вважає, що відповідач порушує рівність прав батьків у вихованні дитини, створює надумані перешкоди у вільному спілкуванні, що суперечить інтересам доньки, яка потребує не тільки виховання матері, а й батька. Коли позивач останній раз спілкувався з донькою, дитина повідомила позивача, що поведінка матері не змінилася. Вона продовжує на неї лаятись, ображати та бити. Оскільки позивач не може самостійно вплинути на поведінку відповідача та захистити дитину особисто, ОСОБА_1 змушений подати заяву до правоохоронних органів стосовно неналежного виконання відповідачем батьківських обов`язків.

Додатково вказує, що відповідач нехтує питаннями здоров`я дитини. У доньки діагностовано такі захворювання: астеновегетативний синдром; перинатальне ураження центральної нервової системи; транзиторна гипокортизолемія; вроджена двобічна плоско-вальгусна стопа 3 ступеня; дитячий ідіопатичний сколіоз, множинні відділи хребта; вегетативна дисфункція; деформація жовчного міхура, реактивного панкреатиту, гиперневматоза кишківника, непрямі ознаки гастродуодентальної патології. Донька скаржилась на біль у ніжках, її мати на ці скарги жодним чином не реагувала. 10 лютого 2023 року позивач повіз її на обстеження в дитячу поліклініку Комунального підприємства «Регіональний медичний центр Родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради. Після прийому дитячий невролог у консультаційному висновку спеціаліста КП «РМЦЗР» ДОР» № 546680453 від 10 лютого 2023 року зазначила, що дитина на спостереженні у невролога з 2020 року, з погіршенням сну повторно не являлися, не обстежувались. Скарги на біль в нижніх кінцівках при активних рухах. У дитина плоско-вальгусна стопа 3 ступеню. Діагноз вегетативна дісфункція. Рекомендовано зробити електроенцефалографію. Після цього обстеження лікарі повинні були призначити доньці лікування. Обстеження було призначено на 17 лютого 2023 року, про що позивач заздалегідь повідомив відповідача. Сказав, що приїде сам, забере доньку, відвезе на обстеження та поверне додому. Але, коли приїхав в призначений час за донькою відповідача вдома не було, а її мати не пустила позивача, стала лаятись на нього, зачинила двері, не віддала дитину. Зі слів доньки згодом мати відвезла її до лікаря, але, чи призначене дитині лікування та чи воно проводиться позивач не обізнаний. Позивач переймається станом здоров`я доньки, враховуючи проблеми здоров`я черевної порожнини турбується, що дитина харчується не належним чином. Під час спільного проживання приготуванням їжі для дитини займався переважно позивач. Намагався забезпечити повноцінний раціон харчування доньки: м`ясо, каші, фрукти та овочі. Але останнім часом дитина скаржиться, що її годують одними макаронами.

Позивач категорично проти того, щоб донька жила окремо від нього. Вказує, що готовий та здатен самостійно забезпечити їй регулярне та своєчасне харчування, дотримання правил гігієни, режиму дня, подбати про її здоров`я та профілактику лікування, фізичний, культурний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття нею належної освіти. Хоче навчатися разом з нею та відпочивати, підтримувати її, радіти та сумувати разом з нею. Тільки він, як батько, зможе дати своїй дитині відчуття захищеності від життєвих негараздів. Я переймається за психоемоційний стан доньки, оскільки зміна місця проживання (з комфортного та звичного з батьком, до якого вона адаптувалась) вже призвела до емоційних переживань. Донька постійно каже йому, що хоче жити разом з ним. Зазначає, що має вищу освіту. 31 грудня 2022 року здобув диплом магістра будівництва та цивільної інженерії. З 2020 року по жовтень 2022 року працював геодезистом в ТОВ «Бетонні покриття та технології», за місцем роботи характеризується позитивно. З 13 березня 2023 року працює інженером-геодезистом у ТОВ «Земельне право». Має самостійний та стабільний дохід, за допомогою якого може у повному обсязі створити всі необхідні умови для комфортного проживання та нормального розвитку доньки, задовольнити її гармонійний розвиток в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості. За станом здоров`я здоровий, на диспансерному обліку не знаходиться. Під наглядом лікаря-нарколога не перебуває. Для нього звично готувати їжу для доньки, прати та прасувати її одяг, прибирати в кімнаті. Будь-яку хатню роботу, пов`язану з доглядом за дитиною та створенням належних умов проживання, він може виконувати самостійно. Донька вчиться у другому класі гімназії № 7 міста Новомосковськ. На теперішній час заняття відбуваються он-лайн. Але, в будь якому разі в нього достатньо часу для того, щоб займатись вихованням та побутом доньки. Вважає, що проживання доньки з ним буде відповідати насамперед її інтересам. Має можливість забезпечити розвиток дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Наміру чинити перешкоди для спілкування доньки з відповідачем не має, вважає, що дитина не повинна бути позбавлені піклування матері, яка жодним чином не буде обмежена у своєму праві на спілкування з донькою, участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні.

Постановленою суддею ухвалою від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В підготовчому засіданні 30 травня 2023 року постановленими судом ухвалами замінено третю особу з органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради на службу у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради. Залучено в якості третьої особи виконавчий комітет Перещепинської міської ради, як орган опіки та піклування.

27 червня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, який судом прийнято до розгляду з огляду на дату ознайомлення з позовом та обставини реалізації права на правову допомогу. У відзиві відповідач заперечила проти позову. Зазначила, що з 05 серпня 2014 року по 19 травня 2023 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . Від шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 безвідривно доглядала за донькою до досягнення нею 2,5 років, а потім пішла працювати, тому що родина потребувала коштів, заробітку чоловіка не вистачало. Після влаштування на роботу донькою опікувалася здебільшого вона, а коли дитина хворіла, брала лікарняний на роботі й доглядала за нею, забезпечувала лікуванням, допоки дитина не одужувала. Позивач не проживав з родиною впродовж 2020 та 2021 років. Так, з 2020 року ОСОБА_1 виїхав на роботу до м. Миколаєва, потім звідти переїхав до м. Одеса, де проживав приблизно до 24 лютого 2022 року. В цей час він донькою не цікавився, телефонував зрідка, приїздив додому не частіше одного разу на два три місяці та не більше, ніж на 5 днів. Заради доньки він приїхав додому лише 01 вересня 2021 року на вступ дитини до школи. Відповідач наголошує, що під час проживання окремо позивач витрачав кошти на розваги та не на сім`ю, надсилав на утримання дитини мало грошей. Донька вказаний період була майже повністю на утриманні відповідача, родина жила за зароблені відповідачем кошти. Зазначає, що вона оплачувала також лікування доньки, харчування у дитячому садочку школі, купувала їй одяг та іграшки, шкільне приладдя. До школи доньку водили вона або батько позивача. ОСОБА_6 повернувся додому після початку війни тому, що його звільнили з його роботи. Зазначає, що повернувшись додому ОСОБА_6 майже увесь час проводив граючи у комп`ютерні ігри, роботу не шукав, нічого не заробляв. Родина повністю утримувалася за рахунок зарплати відповідача, яка була змушена також і допомагати донці з навчанням, оскільки позивач їй не приділяв уваги, ігнорував прохання повчити уроки з донькою. Вказує, що стала помічати, що дратує позивача, який постійно її принижував, звинувачував. Після того, як позивач знайшов роботу, почав влаштовувати сварки. Зазвичай, повернувшись додому з роботи, починав не сам сваритися, цілеспрямовано провокувати її на сварку чіпляннями до дрібниць, образами, звинуваченнями, доки не виводив з психологічної рівноваги та не доводив істерики. Вказує, що внаслідок дій позивача вона мала таке психічне виснаження, що лише сам вигляд позивача виводив її з рівноваги. У такому стані вона кілька разів припустилася поведінки, якої зараз соромиться та від цих сварок страждала донька. Коли відповідач бачила, що чоловік знімає її на відео у стані істерики, почала усвідомлювати, що він таким чином збирає проти неї докази з метою розлучитися на вигідних йому умовах. Обміркувавши, ситуацію, вона зібрала речі та разом з донькою поїхала до батьків, де зараз мешкає. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року у справі № 183/989/23 шлюб був розірваний. На час подання відзиву донька проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Всі твердження в позовній заяві про нібито її негідне ставлення до дитини є неправдивими. Після того, як відповідач стала недосяжною для психологічного тиску, в неї жодного разу не було істерики, вона не кричала на дитину, і не допускає жодних негідних вчинків. Живе з дитиною в мирі та злагоді. Вона допомагає донці з навчанням, створює умови для її нормального розвитку, забезпечує її вихованням та доглядом. Донька перебуває на повному утриманні відповідача, позивач ніякої допомоги на утримання доньки не надає.

Зазначає, що є неправдивими твердження позивача про нібито перешкоди з її боку у спілкуванні з донькою. Ніяких перешкод вона колишньому чоловікові у спілкуванні з донькою не створює. Позивач не звертався до органів опіки та піклування зі скаргами, заявами щодо встановлення режиму спілкування з донькою. Є неправдивими і твердження позивача про нібито вживання нею наркотичних засобів, які позивач вигадав, коли побачив, що вона повернулася з роботи з почервонілими очима та нежиттю, що насправді було викликано роботою з тканиною, на яку у відповідача виявилася алергія. Вказує, що саме зі слів позивача вона дізналася, що той знає, що таке наркотичні засоби та вживав їх. Зазначає, що вона на обліку у лікаря нарколога не перебуває, не перебуває на психіатричному обліку, інші проблемі зі здоров`ям у неї відсутні. З 2019 року працює швачкою на ТОВ «Текс Груп», має самостійний заробіток. За місцем роботи характеризується позитивно, має неодноразові заохочення керівництва за активну участь у виробничому процесі, забезпечена житлом у будинку її батьків і в цьому-ж будинку проживає з відповідачем донька.

Наголошує, що позивач має помешкання у будинку свого брата, який останній віддав йому у тимчасове користування з власної волі, яку може будь-якої миті змінити, продати будинок, і позивач залишиться без помешкання. Зараз донька сторін проживає у будинку батьків відповідача, які ніколи онуку не виженуть й ніколи шкоди їй не заподіють. ОСОБА_7 має власну кімнату, обладнану усім необхідним для її життя, навчання, ігор та розвитку, навчається у школі. Усі умови для навчання доньки відповідач створює самостійно. Донька забезпечена належною медичною допомогою під наглядом сімейного лікаря. Відповідачеві відомо про захворювання доньки, про хронічні стани, що потребують відповідного режиму і допомоги. Усі медичні вказівки відповідач виконує беззаперечно. Стверджує, що їй набагато краще, ніж позивачеві, відомі потреби доньки, особливості її характеру, поведінки, її звички та бажання. Саме тому, що вона набагато більше часу проводила і проводить з донькою, ніж позивач. Наразі дитина проживає у максимально комфортних умовах, у спокійній обстановці, забезпечена усім необхідним, відтак висмикувати її з цього життя та віддавати батьку, який раніше майже не проводив з нею часу не на користь дитині. Тим більше, коли сама дитина не дуже бажає бачитися з батьком.

Щодо посилань позивача про неналежне здійснення нею батьківських обов`язків вказує, що це не є правда і позивач не надав жодних доказів цього, окрім відеозапису нервового зриву внаслідок його ж власних дій, а також беззмістовних заяв і скарг, твердження яких не підтвердилися. Факт звернення зі скаргою чи заявою про кримінальне правопорушення не є підтвердженням реальності вчинення порушення, про яке подано таку заяву чи скаргу. Водночас доказом відсутності порушення є саме відсутність реагування з боку відповідних державних органів. Стверджує, що позивач просто створив штучні докази для своїх вимог шляхом подання неправдивих заяв і скарг. В зв`язку з чим вважає відеозаписи позивача недостовірними, тому що їхній зміст вирваний з контексту ситуації, а самі записи недопустимими доказами в силу отримання з порушенням закону. Вона не давала згоди на такий відеозапис та його демонстрацію, а відповідно до частини 3 статті 307 ЦК України, знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом. Відтак вона заперечує проти їх демонстрації.

Відповідач наголошує, що поведінка позивача свідчать про його моральні якості, що виразилися в униканні від виконання сімейних обов`язків, у залишенні родини напризволяще, у навмисному цькуванні дружини у присутності доньки, в ігноруванні почуттів дитини, у свідомому завданні дитині психологічних травм заради власних амбіцій, у неправдивих звинуваченнях, у проведенні відео зйомки без згоди відповідача. Все це вказує на неналежне майбутнє виховання дитини позивачем, демонстрацію їй прикладів негідної поведінки. Відтак передача дитини під постійний батьківський нагляд безумовно негативно позначиться на її моральних якостях та вихованні. Постійне проживання з батьком не в інтересах їх доньки. Дівчинка потребує піклування та виховання з боку матері, які батько повністю забезпечити неспроможний.

Зазначає, що вона ніколи не перешкоджала позивачеві спілкуватись з донькою, проводити нею час. Те, що дитина має постійне помешкання з відповідачем ніяким чином негативно не впливає на права та інтереси позивача, як батька. Вона підтримує усвідомлення донькою, що позивач є її батьком, його треба любити поважати, і заохочує доньку спілкуватись з батьком. Водночас донька звикла, що мати завжди поруч, а з батьком вона проводила мало часу. Раптове зменшення присутності матері в житті дитини і постійна присутність батька, до якого дитина не звикла з вини самого ж батька негативно вплине на психофізіологічний стан.

Постановленою судом ухвалою від 08 вересня 2023 року зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області надати Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області висновок щодо розв`язання спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17 жовтня 2023 року судом отримано висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

24 липня 2024 року судом, з урахуванням зміни місця проживання відповідача, отримано висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради.

В підготовчому засіданні 26 вересня 2024 року судом постановлено ухвали про отримання в судовому засіданні думки дитини щодо місця проживання, включення до обсягу дослідження доказів огляд наданих позивачем відеодоказів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 20 січня 2025 року в присутності представника органу опіки та піклування, психолога, соціального педагога отримано думку дитини щодо проживання.

В судовому засіданні 03 березня 2025 року досліджено докази у справі у виді відеозаписів.

В судовому засіданні 28 серпня 2025 року долучено докази у справі у виді довідки про надання ОСОБА_1 соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару від 17 липня 2025 року № 30.

В судовому засіданні 22 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про додатковий допит дитини, обґрунтований позивачем посиланням на зміну ставлення дитини до місця проживання через тривале проживання з батьком.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Вказав на те, що відповідач змінила ставлення до дитини лише коли він звернувся до суду з цим позовом. До подання позову відповідач влаштовувала суперечки, провокувала сварки, ображала його в присутності дитини, била дитину, не займалася її здоров`ям. Коли він намагався захищати дитину відповідач створювала конфлікти з застосуванням фізичної сили. Вказав на те, що дитина повинна бути захищеною від образ з боку відповідача. Вважає, що дитина має право сама визначитися, з ким вона хоче проживати та де її підтримують та поважають. Він займався здоров`ям дитини, возив її з метою встановлення причин захворювань та лікування. Вказує, що позов обумовлено намаганням захистити права дитини. Вважає, що створив умови для проживання дитини та її виховання, та що проживання дитини з ним відповідає інтересам дитини. Просив суд задовольнити позов відповідно до думки дитини, зазначаючи, що відповідач під час розгляду справи передала дитину йому під нагляд та Анна стала краще виглядати й менше хвилюватися.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Вказала, що після припинення спільного проживання з позивачем її поведінка змінилася. Зазначила, що саме позивач постійно провокував її на сварки, дію яких відчувала дитина. Позивач не допомагав у вихованні дитини, її навчанні, не займався нею. Після припинення спільного проживання з позивачем у відносинах між нею та дитиною панує спокій. Вказала на те, що дитина дійсно хворіє, однак вона займається станом її здоров`я виконує вказівки лікарів. Зазначила, що доньці краще проживати з матір`ю внаслідок обізнаності відповідача про особливості жіночого здоров`я та гігієни. Наголосила, що вона не перешкоджає виконанню позивачем батьківських обов`язків та його правам, як батька. Між нею та позивачем склалася домовленість, згідно з якою ОСОБА_7 тиждень проживає у неї, а інший тиждень у ОСОБА_1 . Наголосила, що за час проживання дитини з батьком під час розгляду справи позивач внаслідок роботи проводить менше часу з ОСОБА_8 , внаслідок чого дитина стала недбало ставитися до навчання, схудла, не доглядає за собою належним чином. Зазначила, що в силу особливостей жіночого здоров`я, віку доньки та її дорослішання їй буде краще проживати та питати порад щодо дорослішання у матері.

В судовому засіданні 20 січня 2025 року представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Самарівської міської ради, як органу опіки та піклування, просила відмовити в задоволенні позову. Вказала, що органом опіки досліджено умови проживання дитини у позивача та відповідача, направлено та отримано запити до відповідних органів щодо умов виховання ОСОБА_9 , викликано батьків для проведення бесід, досліджено надану ними інформацію, за участю психолога отримано пояснення дитини, проведено психологічні дослідження дитини, ставлення її до батьків. Комісії вважає, що немає підстав для того, щоб дитина не проживала з матір`ю та відсутня доцільність проживання дитини з батьком.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Перещепинської міської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Суд, дослідивши доводи позовної заяви та відзиву, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи-2, заслухавши думку дитини щодо місця проживання, дослідивши висновок органу опіки та піклування, перевіривши доводи та пояснення учасників справи наданими сторонами письмовими та електронними доказами у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 СК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З належним чином засвідченої копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 05 серпня 2014 року вбачається, що 05 серпня 2014 року укладено шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с.32/.

Відповідно до засвідчених копій паспортів громадян України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 04 січня 1997 року, а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 27 листопада 2014 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.28, 30/.

Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 /а.с.32а, 70/.

Згідно з ухваленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 18 квітня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 05 серпня 2014 року виконавчим комітетом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 11 розірвано. Рішення набрало законної сили 19 травня 2023 року.

КНП «Новомосковський МЦПМСД» видано електронне направлення на 15 вересня 2020 року для проведення планової консультаціє ОСОБА_3 у лікаря ендокринолога дитячого з підстав іншого симптому/скарги /а.с.13/.

Позивачем надано копії направлень лікаря КНП «Новомосковський МЦПМСД», про направлення ОСОБА_3 на консультацію до лікарів ендокринолога дитячого, невролога дитячого з огляду на діагнози: транзиторна гипокортизолемія в анамнезі (для обстеження та уточнення); астеновегетативний синдром перинатальне ураження ЦНС в анамнезі /а.с.14/.

16 вересня 2020 року спеціалістом Обласної дитячої клінічної лікарні Дніпропетровської обласної державної адміністрації виданий консультативний висновок спеціаліста, ортопеда консультаційної поліклініки, копію якого надано позивачем, щодо дитини: ОСОБА_11 , яким встановлено наявність вальгусної постановки стоп, колінних суглобів Варусна деформація третього пальця стоп /а.с.15/.

28 серпня 2021 року проведено УЗД дослідження ОСОБА_3 /а.с.20/, за результатами якого виявлено ехо ознаки, в тому числі гастродуоденальної патології, іерпневматоза кишківника /а.с.20/.

Згідно з копією консультаційного висновку спеціаліста № 546680453 від 10 лютого 2023 року, виданого КП «РМЦЗР» ДОР» ОСОБА_3 , дитина на спостереження у невролога з 2020 року з порушенням сну повторно не з`явилася, не обстежувалася. Скарги на біль у нижніх кінцівках при активних рухах. У дитини плоско-вальгусна стопа 3 ступеня /а.с.16/.

Відповідно до копій рентгенографії стопи № 1840 та рентгенографії хребта 4 відділів № 1840, проведених 06 лютого 2023 року, обстежено ОСОБА_3 та виявлено вроджену двобічну плоско-вальгусну стопу ІІІ ступеня /а.с.17/ та сколіотичну поставу /а.с.19/.

Згідно з копією консультаційного висновку спеціаліста № 546677335 від 06 лютого 2023 року діагностовано вроджену плоску стопу та супутній діагноз у виді дитячого ідіоматичного сколіозу, множинних відділів хребта ОСОБА_3 /а.с.18/.

З копії довідки КНП «Новомосковський МЦПМСД» Амбулаторія загальної практики сімейної медицини № 8 від 12 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку у сімейного лікаря амбулаторії № 8 ЗПСМ КНП «Новомосковський МЦПМСД». На огляд дитину останнім часом приводила мати. Дитина щеплена за віком. Рекомендації лікаря виконує /а.с.75/.

Відповідно до копії довідки № 52 від 24 квітня 2023 року ОСОБА_3 навчається в 2-В класі гімназії № 7 міста Новомосковська /а.с.75, зворот/.

ОСОБА_1 має диплом спеціаліста, копію якого надано суду /а.с.22/, закінчив у 2010 році Харківський національний аграрний університет ім.. В. В. Докучаєва і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Землевпорядкування та кадастр» та здобув кваліфікацію інженера-землевпорядника. 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав диплом Магістра НОМЕР_4 в галузі знань: Архітектура та будівництво за спеціальністю: Будівництво та цивільна інженерія /а.с.23/.

Згідно з наданою суду копією характеристики ТОВ «Бетонні покриття та технології» № 01 від 02 лютого 2023 року /а.с.24/ ОСОБА_1 працював у ТОВ «Бетонні покриття та технології», на посаді геодезиста дорожньо-будівельної дільниці, з 01 квітня 2020 року по 20 жовтня 2022 року. За період роботи геодезистом зарекомендував себе позитивно, як кваліфікований, відповідальний співробітник. Ділові якості проявив на найвищому рівні, постійно прагне до самовдосконалення. За характером спокійний та врівноважений, жодної скарги не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні техніки безпеки помічений не був.

Відповідно до наданої копії наказу ТОВ «Земельне право» № 10/03-К від 10 березня 2023 року з 13 березня 2023 року ОСОБА_1 прийнято на посаду інженера-геодезиста /а.с.25/.

З наданої копії довідки № 14 КНП «Новомосковська ЦМЛ» Новомосковської міської ради від 14 лютого 2023 року ОСОБА_1 під наглядом лікаря нарколога КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР не перебуває і за лікарською допомогою не звертався /а.с.26/.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 142027911 від 20 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.33/ на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1316, виданого 20 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Шевченком О. М. /а.с.33/.

Відповідно до наданої копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04 лютого 1999 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Шевченко Г. В., ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_1 , є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_12 /а.с.34, 35/ житлового будинку за місцем мешкання.

Згідно з копією з акту голови квартального комітету № 12 м. Новомосковська, складеного у присутності мешканців будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , по час складення акту /а.с.36/.

З копії довідки посадової особи відділу реєстрації та обліку громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 185 від 16 лютого 2023 року вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , входять ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_14 ,, ОСОБА_3 /а.с.37/.

Відповідно до копії довідки від 02 березня 2023 року № ЦБТЕК000001 ТОВ «ТЕКС-ГРУП» вбачається працевлаштування ОСОБА_2 у Товаристві на посаді Швачка та отримання нею доходу у розмірі 72 093,38 грн у період березень 2022 року лютий 2023 року /а.с.73/

Згідно з наданою суду копією характеристики ТОВ «ТЕКС-ГРУП» від 16 лютого 2023 року, ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року працює швачкою в Товаристві. Працюючи швачкою в Товаристві, крім безпосередніх обов`язків за посадою, виконувала додаткові доручення, зокрема брала участь у розробці зразків нового товару. За час роботи швачкою виявила себе як дисциплінований працівник, надійний помічник майстра швейної ділянки, кваліфікований фахівець, дисциплінована та швидкісна швачка. ОСОБА_2 комунікабельний працівник, не конфліктна, відповідальна, організована, швидко навчається новому, та прагне покращити свої знання. За успіхи у трудовій діяльності неодноразово нагороджувалася грошовими преміями та почесними грамотами Товариства /а.с.73, зворот./

З наданої копії довідки № 38 КНП «Новомосковська ЦМЛ» Новомосковської міської ради від 12 квітня 2023 року встановлено, що ОСОБА_2 під наглядом лікаря нарколога КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР не перебуває і за лікарською допомогою не зверталася /а.с.74/.

З наданої копії довідки № 61 КНП «Новомосковська ЦМЛ» Новомосковської міської ради від 12 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 за останні п`ять років за медичною допомогою до лікаря-психіатра КНП «Новомосковська ЦМЛ» НМР не зверталася /а.с.74, зворот/.

З наданої копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується вбачається, що 04 лютого 2023 року ст. ДОП СДОП ВП Новомосковського РВП прийнято усну заяву ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , яка 04 лютого 2023 року близько 13:00 год спричинила заявникові тілесні ушкодження /а.с.38/.

04 лютого 2023 року ДОП СДОП ВП Новомосковського РВП Ярмоленком В. С. винесено терміновий заборонний припис, копію якого надано суду, стосовно кривдника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства. За місцем спільного мешкання вчинила словесний конфлікт та спричинила фізичний біль чоловіку ОСОБА_1 /а.с.41/. Застосовано заходи термінового заборонного припису у виді заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб до 09 лютого 2023 року.

Згідно з наданою суду копією Талону повідомлення з єдиного обліку № 2983 27 лютого 2023 року встановлено, що об 11:36 надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 27 лютого 2023 року о 11:33 за адресою: АДРЕСА_2 дружина ОСОБА_2 неналежним чином доглядає за дитиною та ображає її /а.с.42/.

Відповідно до копії висновку спеціаліста судово-медичного експерта № 70 /а.с.39/, 06 лютого 2023 року в приміщенні поліклініки КП «Новомосковська ЦРЛІЛ» проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_1 , встановлено наявність тілесних ушкоджень у виді забою м`яких тканин та забійної рани в тім`яній області голови зліва, синця на спинці носу, в області тильної поверхні лівого передпліччя у нижній третині, саден в області обох передпліч, в правій скроневій області і на долонній поверхні правого передпліччя відносяться до легкого ступеню тяжкості /а.с.39/.

02 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України, за заявою ОСОБА_1 та коротким викладом обставин: 04 лютого 2023 року близько 13:00 год невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_1 /а.с.40/.

Також судом у судовому засіданні досліджено електронні докази у виді відеозаписів, наданих позивачем та долучених до справи на флеш-накопичувачі «VEGA 64 GB» /а.с.12/, який містить сім відеозаписів з назвами: «Відеозапис № 1»; «Відеозапис № 2»; «Відеозапис № 3»; «Відеозапис № 4»; «Відеозапис № 5»; «Відеозапис № 6 від 15.02.2023 р.»; «Відео № 7 від 17.02.2023 р.», та два аудіозаписи з назвами: «Аудіо запис 05.09.2022., 08.53?» «Аудіозапис 13.09.2022, 10.57?», проти дослідження яких відповідач не заперечувала.

Файл «Відеозапис № 1» містить відеозапис сварки особи, яка виходить з дверей будинку та вчиняє агресивні дії відносно особи оператора, штовхаючи його та замахуючись з проханням не вести її зйомку. Оператор задає запитання відповідачеві в образливій формі, на що відповідач також ображає оператора.

Файл «Відеозапис № 2» містить відеозапис сварки, на якій відповідач відштовхується ногами та руками від оператора, намагаючись вихопити телефон та питає, чому ведеться зйомка, ображає оператора, на що той відповідає.

Файл «Відеозапис № 3» містить відеозапис, вчинений у темряві з невеликої дистанції. З відеозапису вбачається силует жінки біля навчального місця зі світлом та чутно голос жінки, схожий на відповідача, яка диктує слова та букви, звертаючись за змістом звернення, до дитини у вимогливій формі. Під час розмови жінкою, окрім іншого, задається запитання до дитини з підвищенням голосу та декілька разів вжито нецензурні слова у випадку допущення дитиною помилок з доторканням до волосся дитини.

Файл «Відеозапис № 4» містить відеозапис сварки, на якій відповідач свариться з оператором, замахується ганчіркою на оператора з запитанням, чому той веде зйомку.

Файл «Відеозапис № 5» містить відеозапис сварки, на якій відповідач йде до оператора та несильно штовхає його, б`є долонею, каже, що розіб`є телефон.

Файл «Відеозапис № 6» містить відео дзвінок особи, схожої за голосом на позивача, до особи, схожої за голосом на відповідача, з проханням передати йому дитину для спільного святкування дня народження. Повідомлено про замовлення у розважальному закладі місця для святкування, на що жінка, схожа за голосом на відповідача, повідомляє, що дитину не віддасть, повідомляючи, що не бажає віддавати дитину через можливість впливу позивача на думку дитини та попередні дії відповідача щодо його пасивної поведінки до виховання дитини. Після чого вживає декілька нецензурних слів до абонента.

Файл «Відеозапис № 7» містить відео позивача, який каже про прибуття до воріт будинку по АДРЕСА_3 для того, щоб забрати дитину. Позивач телефонує, після чого в нього відбувається розмова з дитиною, яку він називає ОСОБА_15 , де він вказує про те, що приїхав та чекає її для поїздки в лікарню, на що дитина погоджується. Після чого позивач телефонує за номером, який зайнятий, виходить з машини та підходить до воріт домоволодіння, де в нього відбувається розмова. З будинку виходить жінка, яка відмовляється передати дитину. Позивач розмовляє по телефону з дитиною та питає, чи дають їй поїхати з батьком. Дитина відповідає негативно. Після чого відбувається розмова позивача з жінкою, під час якого позивача повідомляють, що мати дитини проти передачі дитини.

Файл «Аудіозапис 05.09.2022.» містить запис аудіо, на якому жінка, за голосом схожа на відповідача спочатку в звичному, а потім з підвищенням голосу та в наказному тоні наголошує на необхідності вірного написання букв у словах, вживає нецензурні слова, запитує, застосовуючи образи, звертається до іншої особи запитуючи, чому той не виконує обов`язок відносно навчання дівчинки, вказуючи на бездіяльність відносно навчання. Потім, з відповідною інтонацією каже на необхідність прочитання слів, застосовуючи образи у випадку допущення помилок.

Файл «Аудіозапис 13.09.2022, 10.57» містить запис аудіо, на якому жінка, за голосом схожа на відповідача з підвищенням голосу та в наказному тоні наголошує на необхідності вірного написання букв у словах, вживає нецензурні слова, запитує, застосовуючи образи.

З копії акту встановлення факту не проживання від 17 квітня 2023 року, складеного за заявою ОСОБА_2 комісією у складі депутата Перещепинської міської ради у присутності мешканців будинків АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_7 зареєстровані та постійно проживають: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , зареєстровані, але не проживають ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , не зареєстровані, але постійно проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с.70, зворот/.

26 травня 2023 року комісією у складі Начальника, інспектора та головного спеціаліста служби у справах дітей проведено обстеження умов проживання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_7 , про що складено акт, копію якого надано суду /а.с.71/. Згідно з актом установлено належні умови проживання, обладнання та оснащення будинку належним чином, достатнім для забезпечення проживання та виховання дитини, відведення кімнати дитині, обладнаної ліжком, столом, наявність дитячих речей, постільною білизною, шафою для речей. Панування злагоди в родині, створення належних умов для проживання, утримання та виховання дитини. Проживання в будинку, окрім відповідача та дитини ОСОБА_16 (вітчима) та ОСОБА_17 (матері, згідно з копією свідоцтва серії НОМЕР_5 /а.с.72/) відповідача. Також з копії свідоцтва про право власності від 20 січня 2006 року вбачається належність будинку ОСОБА_16 /а.с.72, зворот/.

З довідки заступника начальника Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області № 221 від 26 вересня 2024 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 08 серпня 2024 року вбачається, що 27 липня 2024 року надійшло повідомлення ОСОБА_1 , що його колишня дружина ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_8 не належним чином виконує батьківські обов`язки щодо ОСОБА_3 та перешкоджає спілкуванню з батьком дитини. Під час проведення перевірки опитано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 Комісією ССД Новомосковського міськвиконкому та представників СЮП ВП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проведена бесіда з батьками, проінформовано про необхідність звернення до суду. Перевірку матеріалів припинено /а.с.159/.

З копії довідки Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради № 30 від 14 липня 2025 року, наданої позивачем після отримання висновку органу опіки та піклування /а.с.201-204/ вбачається, що до КЗ «Дніпропетровського центру соціально-психологічної допомоги» ДОР» (далі Центр) звернувся ОСОБА_1 для проведення психологічного діагностування його та його дитини ОСОБА_3 у зв`язку з визначенням місця проживання дитини. 03 червня 2025 року з ОСОБА_1 укладений договір на надання соціально-психологічних послуг в режимі денного стаціонару. Центром була проведена наступна соціально-психологічна робота: діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування ОСОБА_1 (методиками «Самооцінка психічних станів» Айзенка, визначення стилю поведінки в конфлікті, методика батьківського ставлення «РАШ», Стиль батьківського спілкування), психологічне діагностування психоемоційного стану дитини ОСОБА_3 (проведена діагностична бесіда з застосуванням метода спостереження спеціалістами Центру в активній частині сенсорній кімнаті, психологічне діагностування з елементами казкотерапії, проективні методики: тест Люшера, «Моя родина», «Гніздо та його мешканці»).

Згідно з результатами психологічного діагностування виявлено, що актуальний психоемоційний стан та індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_1 такі: має середній рівень тривожності, фрустрації, ригідності та агресивності, що є нормою для психічно здорової людини і базою для встановлення конструктивної взаємодії, комунікації, як з дорослими, так і з дітьми; Тривожність - ситуативний стан, що проявляється схильністю до надмірного хвилювання, стану тривоги в ситуаціях, які загрожують, на думку цієї особи, неприємностями, невдачами. Фрустрація - психічний стан людини, який викликається об`єктивно непереборними труднощами, що виникають на шляху до досягнення мети, або реальної чи очікуваної неможливості задоволення тих чи інших потреб особи, ситуації невідповідності бажань особи з її можливостями. Агресивність - ситуативний стан, який характеризується афективними спалахами гніву чи злоби та імпульсивними проявами поведінки, спрямованими на об`єкт фрустрації, що став причиною конфлікту. Ригідність - неможливість і нездатність людини змінюватися, гнучко реагувати на спонтанні життєві ситуації; в конфлікті має стиль поведінки - компроміс, тобто не прагне до поглиблення конфлікту.

Важливим компонентом для становлення особистості та здоров`я дитини є здатність батьків задовольняти потреби дитини батьківський потенціал. Показниками компоненту «батьківський потенціал» є: елементарний догляд, гарантія безпеки, емоційне тепло, стимулювання, життєві орієнтири та обмеження, стабільність. Завдяки спілкуванню з батьком у дітей розвиваються критичне мислення, мотивація, соціальні навички, самостійність і незалежність. Такі діти мають кращі стосунки в соціумі й набагато ефективніше справляються зі стресами й розчаруваннями. Результати методики «PARI» показали, що ОСОБА_1 має достатній рівень батьківського потенціалу та батьківської компетентності. Стиль батьківської поведінки у ОСОБА_1 - авторитетно-ліберальний (більш м`який, поступливий). Має оптимальний емоційний зв`язок з дитиною. Визначає та заохочує автономію своєї дитини. Психологічне діагностування дитини ОСОБА_3 відбувалося наодинці зі спеціалістами Центру, задля об`єктивної оцінки психоемоційного стану дитини. Дівчинка охоче йшла на контакт із спеціалістами Центру, когнітивний розвиток дитини - відповідає віковим нормам, вільно висловлює власні думки згідно віку. Актуальний психоемоційний стан дитини спокійний, стабільний. В ході діагностичного інтерв`ю ОСОБА_7 розповіла: «Я живу з татом, живемо ми нормально. Раніше жила з мамою і татом. Батьки постійно сварилися, коли жили разом. Я пам`ятаю, мама била батька по голові сумкою, викликали швидку допомогу і поліцію. Вони розійшлися, і я залишилася жити з мамою. ОСОБА_20 кричала на мене, доводила до сліз. Тато мене захищав. Зараз мама спокійна, не агресивна. Вона змінилась. Але жити я хочу з татом. Тато до мене добре ставиться. Він на мене не кричить і мене не ображає. Тата цікавить моя думка. Вдома у тата у мене є своя кімната, а у мами квартира однокімнатна. Батько смачно готує, запитує мене, що я хочу їсти. Я люблю їх обох і маму, і тата. Вони хороші, але жити у тата мені спокійніше. До мами я буду приїздити 1 раз на тиждень, щоб вона на мене не ображалась». Проекційна методика «Гніздо та його мешканці» (проекція внутрішньородинних відносин) показала, що на даний час ОСОБА_7 відчуває себе комфортно там, де проживає разом з батьком. Методика показала, що батько є для дитини домінуючою особою на даний час, знаходиться поруч, символізує безпеку та захист.

Виконуючи проективну методику «Малюнок родини» (відображає ставлення дитини до батьків, батьків до дитини, домінуючу прив`язаність дитини) ОСОБА_7 намалювала себе і батька. Всі зображені на малюнку в одному кольорі, розташовані на одному рівні, тримаються за руки. Отже, своєю родиною дівчинка на даний час вважає батька, ідентифікує (підсвідомо хоче бути схожою) себе з батьком. Відносини між ними позитивно забарвлені. Матір ОСОБА_2 на « ОСОБА_21 родини» відсутня. Можна зробити висновок, що дитина ОСОБА_3 на даний час відчуває себе комфортно, спокійно та захищено, проживаючи разом з батьком. Дівчинка виражає бажання проживати разом з батьком ОСОБА_1 , а з матір`ю ОСОБА_2 зустрічатися та спілкуватися.

Рекомендовано: зосередження на майбутньому дитини, її всебічному розвитку; допомога ОСОБА_22 в розвитку її індивідуальних здібностей та ресурсних можливостей; батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 необхідно налагодити міжособистісну комунікацію щодо виховання дитини та спільно знайти конструктивні методі та форми взаємодії з дитиною; ОСОБА_23 має перебувати в режимі емоційної стабільності та в безпечному середовищі, цю потребу забезпечує батько, разом з яким на даний час проживає дівчинка; матір ОСОБА_2 була запрошена фахівцями Центру для проходження психологічного діагностування батьківського потенціалу та психоемоційного стану, але до Центру не з`явилася.

З заяв по суті справи, пояснень сторін та доказів, поданих на підтвердження позову та відзиву встановлено, що між сторонами існує спір з приводу проживання та виховання дитини. В підготовчому засіданні судом роз`яснено учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування у спорі про визначення місця проживання дитини та які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи, роз`яснено відмінність між спором про місце проживання та виховання дитини. Позивач як у підготовчому так і в судовому засіданні позовні вимоги не змінив, наполягаючи саме на визначенні місця проживання.

При вирішенні питання щодо проживання дитини суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За ст. 150, 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Вони зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, вони зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважити дитину. Згідно зі ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статі 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо. Місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За змістом частини четвертої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» затверджено Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (надалі Порядок 866).

Так, за п. 72 Порядку 866 для розв`язання спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини один із батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання (перебування) дитини служба у справах дітей повинна керуватися найкращими інтересами дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею.

У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання (перебування) стосовно проведення обстеження його житлово-побутових умов і складення акта обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини, працівник якої проводить з ним бесіду.

Під час розгляду питання про визначення місця проживання дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров`ю та розвитку дитини.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України).

Також за частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так, 11 жовтня 2023 року рішенням Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 234 затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 /а.с.94, 98/, згідно з яким орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 /а.с.95-96, 99-100/.

Суд вважає неналежним доказом у справі та не приймає його до уваги, оскільки на момент розгляду справи малолітня ОСОБА_3 проживає у м. Самар, окрім того зі змісту висновку вбачається, що при його складанні не проведено обстеження житлово-побутових умов батька та його ставлення до дитини.

При цьому, суд вважає належним та допустимим доказом наданий суду, складений Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради 24 липня 2024 року № 1600/0/2-24 висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , підписаний виконуючим обов`язки голови Новомосковської міської ради /а.с.152-157/, згідно з яким, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування виконкому Новомосковської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_2 .

Як убачається з висновку: «Для розгляду питання на засіданні комісії з питань захисту дитини та підготовки висновку до суду, представниками служби у справах дітей спільно з суб`єктами соціальної роботи міста були з`ясовані умови проживання і виховання малолітньої ОСОБА_3 . Здійснено аналіз документів, в тому числі, наданих до суду. В ході бесіди з ОСОБА_2 було з`ясовано, що вони з колишнім чоловіком спільно прожили близько 12 років, 9 з них у офіційному шлюбі. Подружжя розлучилося у 2023 році. Стосунки між ними конфліктні.

Стосовно матері дитини - ОСОБА_2 вказано, що зараз ОСОБА_24 разом з 9-ти річною донькою мешкають у найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_8 . Мати працює швачкою у ТОВ «ТЕКС-ГРУП» (м. Дніпро), з листопада 2023 року по квітень 2024 року мала дохід у розмірі - 46 300,64 грн. Робота у матері позмінна. Тому, коли мати на роботі, дитина залишається одна у квартирі з 7:00 до 19:00 години. Досліджено характеристику з місця роботи відповідача, встановлено відсутність її перебування на обліку лікарів нарколога та психіатра. На підставі постанови суду спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради 01 травня 2024 року складено акт обстеження умов проживання ОСОБА_2 . Квартира однокімнатна. Умови проживання задовільні. В кімнаті чисто та прибрано. Кімната мебльована, наявна побутова техніка (холодильник, мікрохвильовка, електроплита, телевізор та інше). Дитина має окреме місце для занять та відпочинку, має одяг у достатній кількості відповідно до сезону. Забезпечена канцелярським приладдям. Між матір`ю та дитиною теплі взаємовідносини, взаємодопомога та підтримка. Вільний час проводять разом, гуляють у дворі та їздять в село до батьків ОСОБА_25 . Зі слів матері, дитина знаходиться на обліку у дитячого невролога з діагнозом: синдром ММБ. За результатами бесіди зі ОСОБА_26 , вона фактично піклується дитиною. Створила для неї умови проживання. Контролює навчання, допомагає з уроками. Мати намагаються задовольняти потреби дитини у харчуванні, цікавому проведенні вільного часу. Але жінка визнає, що недостатньо приділяла уваги здоров`ю дитини. Не зверталася до відповідних спеціалістів. Мати знає про улюблені заняття, мрії та уподобання дитини. Має підтримку зі сторони старшого брата ОСОБА_27 та батьків. Розуміє важливість батька в житті доньки та згодна підтримувати позитивні відносини з колишнім чоловіком, ОСОБА_28 . Оскільки на зараз стосунки між колишнім подружжям конфліктні, психологом була запропонована спільна консультація з батьками щодо налагодження стосунків між ними та їх спільної участі у вихованні доньки.

Досліджено обставини працевлаштування та проживання позивача, встановлено відсутність його перебування на обліку лікаря нарколога. З`ясовано, що зі слів ОСОБА_1 , на даний час він працює неофіційно. Довідку про розмір заробітної плати не надав. Відповідно до виписки з банківської установи, сума вкладених коштів на його банківському рахунку за 6 місяців 2024 року склала близько 198 962,29 грн, з них на картку Юніора ним було перераховано за перше півріччя 2024 року 24 250,00 грн. На підставі звернення ОСОБА_1 спеціалістами служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради 18 квітня 2024 року складено акт обстеження його умов проживання. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 в приватному будинку, який на праві власності належить його братові ОСОБА_4 , який за даною адресою не проживає. Зі слів ОСОБА_1 за цією адресою він проживає вже 5 років. Будинок складається з 4-х кімнат, газо-водо-електропостачанням забезпечений. Є кухня та ванна кімната. Умови проживання задовільні. В кімнаті чисто та прибрано. Всі кімнати мебльовані, наявна сучасна побутова техніка. Для дитини є облаштована кімната, в якій вона проживала до лютого 2023 року. В кімнаті сучасне дитяче ліжко, стіл для занять, шафа для одягу. В наявності чиста постільна білизна. Зі слів батька у них добрі взаємовідносини. Батько намагається підтримувати дитину матеріально, цікавиться станом її здоров`я, навчанням. За результатами бесіди з ОСОБА_1 було з`ясовано, що він має бажання, щоб дитина постійно проживала з ним, оскільки вважає, що мати дитини не достатньо піклується донькою. У мріях батька, щоб дитина була щасливою, отримала хорошу освіту, знайшла свій шлях у майбутньому житті. Готовий займатися здоров`ям дитини, її розвитком тощо. Також в ході бесіди було помітно, що чоловік дуже боляче переживає розлучення з дружиною, але він повідомив, що заради доньки готовий іти на компроміс з ОСОБА_2 щодо спільної участі у вихованні дитини.

Встановлено перебування дитини під наглядом сімейного лікаря Центру - ОСОБА_29 та те, що останнім часом здоров`ям дитини опікується мати, оскільки вона проживає разом з донькою окремо від батька дитини. Мати придбала дитині ортопедичне взуття, так як у ОСОБА_9 вальгусна деформація стоп та колінних суглобів. Під час останнього звернення з приводу хвороби дитини з 30 травня 2024 року по 03 червня 2024 року лікуванням, яке було призначене амбулаторно сімейним лікарем, займалась мати: приводила дитину на прийом, виконувала всі призначення лікаря. На даний час дитина навчається у 3-В класі гімназії № 7 м. Новомосковська. Відповідно до інформації директора гімназії № 7 та класного керівника від 01 травня 2024 року № 45, дистанційні навчальні заняття дитина відвідує систематично, пропусків без поважних причин немає. Динаміка розвитку ОСОБА_9 позитивна, дівчинка достатньо адаптована до умов дистанційного навчання в освітньому закладі. Дитина забезпечена необхідним шкільним приладдям: у неї завжди наявні необхідні підручники та зошити, сезонний одяг та взуття. Мати дитини - ОСОБА_2 , проживає разом з донькою, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування нею дистанційних навчальних занять в освітньому навчальному закладі, організовує режим дня та правильне проведення дитиною вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі інтернет та інформаційну гігієну. Скарг на порушення батьківських обов`язків ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_9 , до осітнього закладу не надходило. Батько дитини - ОСОБА_1 , з сім`єю не проживає, цікавиться про успішність дитини в школі та її відвідуванням дистанційних навчальних занять. З класним керівником завжди виходить на зв`язок, проявляє інтерес до успіхів і невдач дитини, прислуховується до порад вчителя. Скарг на порушення батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_9 , до освітнього закладу не надходило.

Згідно з результатами психодіагностичного обстеження дитини ОСОБА_3 , яке було проведено провідним психологом комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Новомосковської міської ради (далі - КЗ «ЦНСП» НМР) виявлено на даний час (08 травня 2024 року) наступне: зовні дівчинка виглядає доглянутою, важко йшла на контакт. Неохоче відповідала на запитання психолога. Після кожного запитання певний час мовчала і тільки через деякий час надавала відповідь. Було помітно, що дівчині важко дається концентрація уваги. Когнітивний розвиток не відповідає віку. В ході діагностичної бесіди дівчина розповідала про своє життя, що має одного друга ОСОБА_30 , який мешкає в селі бабусі. Улюблені справи дівчини: складати пазли, займатися ліпленням з пластиліну, розмальовувати розмальовки. Про батька ОСОБА_15 теж згадувала. Розповідала, що любить та скучає за татом, але відчуває образу на нього, бо він ображає матір. На запитання - з ким дівчина хоче постійно проживати - відповіла, що з мамою, а з батьком - бачитися. Результати методики «Дерево» показують, що дитина часто занурюється у свій світ та свої фантазії. Зовні не виявляє свої емоції, але, коли їй щось не подобається, проявляє впертість та агресію. Аналізуючи методику ОСОБА_31 , на даний час психоемоційний стан дівчини задовільний. За методикою «Незакінчені речення 30» можна зробити такий висновок, що у дитини досить добрі стосунки з матір`ю, що підтверджують такі речення: « ОСОБА_32 мати і я любимо одне одного», «Моя мати хороша» тощо. Речення про батька пропускала, що може свідчить про образу на нього. Але на питання про найяскравіший спогад для Ані, її відповідь була наступною: «Подорож на море з мамою та татом». На підсвідомості дівчина відчуває прив`язаність і до тата, і до матері. На запитання про батьків дівчина відповідала, що «вони часто сваряться». Найзаповітніше бажання дівчини «жити разом з матір`ю та татом дружно». Згідно з методикою ОСОБА_33 , дівчина в першому, другому, третьому та четвертому варіанті поставила позначку себе між матір`ю та батьком, що свідчить про прихильність до обох батьків. Теж показує і методика «Сімейна соціограма», з якої видно, що для дівчини однакове значення мають як мати, так і батько. Вона їх розташувала на однаковій відстані від себе. Матір вона розташувала першою за батька, що свідчить про те, що на зараз матір для дівчини трохи має більше значення, аніж батько. За результатами сімейних розстановок МАК «Обличчя», ОСОБА_15 відібрала картки з імовірним зображенням себе, мами, батька та дядька ОСОБА_27 (брата матері). Розташувала картки так: поруч з собою розташувала з лівої сторони від себе картку з імовірним зображенням батька, з правої сторони від себе - картку з імовірним зображенням матері, потім поруч з мамою-картку з імовірним зображенням дядька ОСОБА_27 . Розстановка теж показує, що для дитини важливі як батько, так і матір. На підсвідомості дитина мріє, щоб вони були поруч і разом. Враховуючи вищезазначене, можна зробити наступний висновок: психоемоційний стан дівчини на даний час задовільний. Аня відчуває прихильність до обох батьків, але на даний час перевагу віддає матері. Дівчина розуміє, що між батьками існують конфліктні відносини і це їй спричиняє біль, оскільки дівчина любить обох батьків та має бажання, щоб вони помирилися між собою. Оскільки дівчина має діагноз - синдром ММD (затримка в темпах розвитку функціональних систем головного мозку, забезпечуючи такі складні інтегративні функції як мовлення, увага, пам`ять тощо), це впливає на труднощі у шкільному навчанні дівчини та соціальної адаптації. Дитина потребує пильної уваги щодо свого здоров`я зі сторони вузьких спеціалістів (нейропсихолога, невролога тощо). КЗ «ЦНСП» НМР рекомендовано за можливості уникати стресових ситуацій в родині; батькам прийти до згоди щодо участі у вихованні спільної дитини, оскільки конфліктні відносини між ними можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини були заслухані батьки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по суті справи з приводу стосунків з дитиною та їх бачення шляхів розв`язання спору ОСОБА_1 зазначив, що пропонував колишній дружині заключите мирову угоду стосовно виховання та утримання доньки, але вона не погоджується на це. ОСОБА_2 наполягає на тому, щоб донька постійно проживала з нею та не проти щоб у доньки з батьком були періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання. В присутності психолога була заслухана ОСОБА_23 . Дівчинка важко йшла на контакт. На запитання відповідала неохоче, певний час мовчала і тільки через деякий час відповідала дуже тихо. Розповідала, що коли мама на роботі, то вона залишається вдома сама, або її забирає до себе тато. Тата вона любить, він хороший. Їй подобається проводити з ним час. На запитання з ким дівчинка хоче проживати - відповіла, що з татом.

Розглянувши матеріали справи, документи, які надані службами та установами, що займаються проблемами дітей, заслухавши думки батьків ОСОБА_3 , думку самої дитини, - не встановлено будь-яких обставин, за якими малолітня дитина повинна бути розлучена зі своєю матір`ю.».

Також, як установлено у ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Так, у судовому засіданні судом, у відсутність батьків та за участі спеціаліста у галузі «Психологія. Соціальна педагогіка» ОСОБА_34 /а.с.173, 174/ представника органу опіки та піклування заслухано думку ОСОБА_3 щодо місця проживання.

З початку пояснень ОСОБА_7 йшла на контакт складно, часто не відповідала на запитання, задані психологом, відповіді давала через певний проміжок часу. В наступному більш активно давала пояснення.

З початку свого пояснення дитина швидко вказала, що бажає проживати з батьком. Після початку з`ясування причин такої думки пояснила, що зараз вона проживає за розкладом: тиждень у матері, тиждень у батька. З батьком їй проживати добре, а мати на неї підвищує голос у випадку, коли вона довго збирається, а батько ніколи. Вона навчається в четвертому класі. З уроками в неї добре, однак вона не має улюблених предметів у школі. Їй більш за все подобається спілкуватися з друзями. В школі у неї є подруга. У бабусі в неї також є друг ОСОБА_35 і є ще. Вона гуляє у дворі з батьком, однак не часто. Більше гуляє влітку у бабусі. Коли вона живе з матір`ю то та робить з нею домашні завдання. Коли в неї щось не виходить мати реагує нормально, однак заставляє вчитися, кажучи, що щось придбає. Батько також слідкує, коли вона робить домашні завдання, перевіряє їх. Коли в неї не виходить, батько не реагує. Коли вона не слухається батько не наказує, нічого не забирає, однак може відключити Інтернет. На запитання, коли почали сваритися батьки пояснила, що не пам`ятає. Пояснила, що у батька є крісло, лампа, ліжко. У матері є іграшки, якими вона не грається. Вона бере планшет з собою. Пояснила розпорядок дня у матері та у батька. На запитання, з ким їй краще чіткої відповіді не надала. Пояснила, що мати сама їй купляє одяг, а батько купляє на її прохання. Більшість її речей знаходиться в матері.

На поставлені сторонами до безпосереднього отримання пояснень дитини запитання дитина пояснила таке. На запитання, як реагують мати й батько у випадку неслухняної поведінки, ОСОБА_7 відповіла, що матір у такому випадку не сильно торкається її голови. Мати інколи кричить, однак без приводу такого не робить. Її мати емоційна, а батько урівноважений. У випадку її неслухняної поведінки батько може відключити Інтернет, або каже, що не буде платити за воду. Вказала, що миє їй волосся батько, а мати заплітає його. На запитання, щодо сприйняття ролі батьків, ОСОБА_7 відповіла, що матір й батька вона сприймає, як батьків. Любить обох. На запитання, хто з батьків, на її думку, її більше поважає відповіла, що батько її поважає більше. Вказала на впевненість щодо проживання з батьком. Повідомила, що батько й мати пояснили їй, що її будуть питати у суді, однак, як їй відповідати ніхто не казав. На запитання, де їй більше подобається, у матері, чи у бабусі повідомила, що у бабусі, на запитання, де їй більше подобається, у батька, чи у бабусі повідомила, що у батька.

На запитання спеціаліста, як їй краще проживати повідомила, що бажає проживати тиждень через тиждень у батька та у матері. На уточнююче запитання щодо причин того, чому на неї кричала мати повідомила, що це було пов`язано з її поганим навчанням. Вона бажає займатися роликовими ковзанами та батьки пообіцяли придбати їх їй. Їжу їй готують, як батько, так і мати. На запитання, чи з`ясовують батьки її інтереси, повідомила, що батьки їй пропонують, однак вона відмовилася. Іноді вона допомагає матері в приготуванні, однак та її не вчить, як готувати їжу.

Оцінюючи думку дитини надану, як органу опіки при складанні висновку, так і суду в судовому засіданні, суд ураховує, що зміст пояснень та відповідей, наданих суду, не викликають сумніву щодо розуміння дитиною змісту поставлених питань, відповідності відповідей власній волі дитини з урахуванням проживання з одним, чи з іншим з батьків.

Також за абз. 2 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Надані сторонами суду письмові докази, досліджені судом та зазначені вище у рішенні в цілому підтверджують обставини, встановлені у висновку та зазначені сторонами у позові та відзиві щодо того, що позивач та відповідач не зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, мають добру поведінку у житті, активно займаються збереженням здоров`я, розвитком та навчанням дитини, мають власний дохід, частину якого спрямовують на утримання дитини, створили дитині за місцем проживання кожного належні умови для проживання, виховання навчання.

При цьому, подані докази у виді талону-повідомлення, протоколу прийняття заяви від 04 лютого 2025 року, термінового заборонного припису, висновку спеціаліста, витягу, довідки, відеозаписів свідчать, що між сторонами існує конфлікт, в тому числі і з питання виховання дитини. Також досліджені судом відео та аудіо записи, надані позивачем, свідчать про прояви негативної поведінки відповідача до дитини у 2022 та 2023 році, яка, з огляду на зміст самих доказів, пов`язана, в тому числі, з конфліктом відповідача з позивачем.

Водночас суд приймає до уваги і те, що пояснення дитини, надані у її думці, висновок органу опіки та піклування в частині викладених результатів діагностики дитини та батьківського потенціалу матері свідчать, що ставлення відповідача до виховання дитини після початку її роздільного проживання з позивачем змінилося, а зміст довідки КНП «Новомосковський МЦ ПМСД» АЗП СМ від 12 квітня 2023 року спростовує доводи позивача про байдужість матері до здоров`я дитини.

Таким чином, оцінюючи висновок органу опіки та піклування в частині визначення місця проживання дитини, ОСОБА_3 з матір`ю, оцінюючи мотиви, покладені в обґрунтування висновку, письмові докази, досліджені судом, які вказують на ставлення батьків до дитини, трохи більший емоційний контакт дитини з матір`ю, суд вважає його достатньо обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам ОСОБА_9 , навіть з урахуванням висловленої нею у висновку думки про можливість потижневого проживання з батьками, а в судовому засіданні думки про проживання з батьком.

При цьому, погоджуючись з висновком та постановляючи рішення всупереч думці дитини, суд ураховує те, що перебування дитини, як з матір`ю так і з батьком через тиждень не буде сприяти збереженню її психічної рівноваги та фізичному здоров`ю, враховуючи відстань між місцями проживання, конфліктною ситуацією між батьками та в цілому не буде відповідати її інтересам.

Декларацією прав дитини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 2, 8 ЦПК України, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Водночас, означеною Декларацією проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

З системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Визначення місця проживання дітей для сторін є способом захисту їх прав як батьків, що займаються утриманням та вихованням дітей.

Оцінюючи наданий позивачем доказ у виді довідки Комунального закладу «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради № 30 від 14 липня 2025 року суд ураховує, що результати, викладені у довідці, отримані внаслідок дослідження стану дитини після проживання ОСОБА_3 у батька та без оцінки батьківського потенціалу ОСОБА_2 , а відтак не є в цілому достовірними та такими, що спростовують висновок органу опіки та піклування.

Отже, при визначені місця проживання дитини, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, яким, фактично, визнано доцільним визначити місце проживання дитини з її матір`ю. Спеціалістами служби проаналізовано усі обставини щодо виховання дитини батьками, забезпечення її нормальними умовами для проживання, навчання та виховання. Здійснено висновок про створення більш сприятливих умов для проживання дітей саме у ОСОБА_2 . При цьому докази, надані сторонами в цілому та у взаємозв`язку, обставини, які склалися між сторонами щодо проживання дитини, встановлені судом, вказують на те, що як батьком, так і матір`ю створено належні, рівноцінні умови для проживання та виховання дитини, забезпечення її інтересів, як у моральному, так і матеріальному планах. Їх батьківський потенціал та турбота про дитину, незважаючи на існуючий конфлікт між ними, який відображається на дитині, є рівним. Однак, визначення місця проживання дитини з матір`ю найменш шкідливо вплине на звичайний уклад життя та сталий порядок дня дитини, ніж залишення її проживання з батьком, або встановлення режиму потижневого проживання з огляду на психологічне ставлення дитини, встановлене органом опіки та піклування.

Також суд ураховує, що згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 495/2106/17, коли батьки перебувають у рівних умовах, мають однакове ставлення до своїх батьківських обов`язків та в разі однакової прихильності дитини до обох батьків, місце проживання дитини має бути визначено з тим із батьків, яким створено більш сприятливі умови для проживання дитини.

Так, суд ураховує, що з пояснень дитини щодо місцезнаходження її одягу, іграшок, засобів до навчання вбачається, що більшість речей, необхідних для життя дитини знаходиться за місцем проживання матері. Також, з пояснень дитини вбачається, що мати придбаває одяг на власний розсуд для дитини, виходячи з необхідності, в той час, як батько за проханням. Вказане, на думку суду, свідчить про більшу обізнаність матері про потреби дитини та необхідність її утримання.

Також суд зауважує, що визначення місця проживання дитини з одним з батьків не позбавляє іншого піклуватися про неї, бачитися з нею, спілкуватися, брати участь у її житті, проявляти материнську / батьківську любов.

Таким чином, на підставі вищевикладеного та враховуючи, що батьки малолітньої дитини проживають окремо, враховуючи обставини, встановлені у висновку органу опіки та піклування, оцінені судом, обставини умов проживання ОСОБА_3 , її ставлення до батьків, оцінку органом опіки та піклування інтересів дитини, суд висновує, що вимоги позову не є обґрунтованими та підлягають залишенню без задоволення.

Інші аргументи та доводи сторін (в тому числі і аргумент відповідача про більшу обізнаність матері про потреби доньки відповідного віку через однакову стать, аргумент позивача про не приготування відповідачем належної їжі дитині), як самі по собі так і у сукупності є такими, що не підтверджені матеріалами справи, мають характер припущень, внаслідок чого не є підставою для задоволення позовних вимог чи відмови у них, а тому не приймаються судом до уваги та не аналізуються при ухваленні рішення.

Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, відмову в задоволенні позову, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складене та підписане 31 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_7 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа-1 - виконавчий комітет Самарівської міської ради, як орган опіки та піклування, код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Гетьманська, буд. 14;

третя особа-2 Перещепинська міська рада в особі служби у справах дітей, код в ; місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська обл., Самарівський р-н, м. Перещепине, вул. Шевченка, буд. 43.

Суддя Д. О. Парфьонов