Номер провадження: 22-ц/813/5725/25
Справа № 494/1440/24
Головуючий у першій інстанції Рябчун А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Березівського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року у складі судді Рябчун А.В.,

встановив:

2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки - задоволено. Визнано відсутнім право оренди у ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:001:0246, яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначено, що рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:001:0246, яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою цього ж суду від 09 квітня 2025 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Виправлено у рішенні Березівського районного суду Одеської області від 02 квітня 2025 року описки, а саме: у мотивувальній частині постанови замість неправильного:

«Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, які підлягають стягненню з відповідача на її користь, оскільки позов задоволено» вважати правильним: «Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, тому вказана сума коштів підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, оскільки ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору»;

та у резолютивній частині рішення замість неправильного:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 00 копійок» вважати правильним: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 00».

Короткий зміст клопотання про стягнення судових витрат

07 квітні 2025 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 42000 грн.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Додатковим рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року вищевказану заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24 000 гривень витрат на оплату послуг адвоката.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що, керуючись засадами пропорційності та відповідно до критеріїв, визначених статтею 143 ЦПК України, зокрема співмірності та розумності, суд оцінив понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу з точки зору їх реальності, необхідності та мінімально необхідного розміру. Враховуючи доводи сторін, а також позицію відповідача, який просив зменшити заявлені витрати на оплату послуг адвоката до 24 000 грн, суд дійшов висновку, що саме такий розмір витрат відповідає критерію розумності їх розміру, є пропорційним складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, а також становить мінімально необхідні та неминучі витрати, пов`язані з розглядом справи про визнання відсутнім права оренди земельної ділянки.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд змінити додаткове рішення Березівського районного суду Одеської області від 15.04.2025 в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на оплату послуг адвоката з 24000 грн. на 5000 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні рішення суд проігнорував, що сума гонорару не узгоджується з актом надання правничої допомоги від 11.04.2025. Частина гонорару у сумі 12000 грн. є завищеною і не підтверджена належними доказами. Адвокатом Рудаченко А.О. затягувався цивільний процес розгляду справи, та не підтверджено понесені витрати платіжними документами. Суд не врахував, що заявлені вимоги ОСОБА_1 є немайновими, справа не є складною, тому витрати на правову допомогу в розмірі 24000 грн не співрозмірні з ціною позову. Судом першої інстанції не було враховано, що згідно клопотання відповідача про зменшення розміру витрат, заявлені витрати адвоката Рудаченко А.О. є завищеними щодо іншої сторони спору та неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, отже суд необ`єктивно розглянув питання щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката Рудаченко А.О.

Доводи скарги також мотивовані тим, що стягнутий розмір витрат на правничу допомогу в сумі 24000 грн. становитиме надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Суд залишив поза увагою, що ОСОБА_2 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, не є підприємцем. Крім того, на його утриманні перебуває хвора дружина та його син інвалід першої групи. Враховуючи вищенаведене, на думку скаржника, справедливим та співрозмірним буде встановлення розміру стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 5000,00 грн.

Позиція позивача в суді апеляційної інстанції

У відзиві на апеляційну скаргу, Кучеренко Н.В., посилаючись на її необґрунтованість, просить суд в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі, додаткове рішення Березівського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року залишити без змін, оскільки відповідач у клопотанні від 09.04.2025 фактично визнав обґрунтованість вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 24 000 грн, а тому його твердження про неврахування судом такого клопотання не відповідають дійсності. Твердження представника відповідача відносно того, що витрати на професійну правничу допомогу не можуть бути стягнуті у випадку неподання стороною доказів їх сплати адвокату не заслуговують на увагу, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанова від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 04.06.2020 у справі № 906/598/19 та ін.). Надані адвокатом послуги в повній мірі відповідають визначенню «правова допомога» та волі замовника таких послуг, вчинені на підставі чинного законодавства і в межах повноважень, передбачених відповідним договором, їх детальний опис наведений в акті приймання-передачі наданих послуг. Твердження апелянта про затягування представником позивача розгляду справи не відповідають дійсності і є лише свідомим бажанням відповідача ввести суд в оману. Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , фізична особа - підприємець ОСОБА_2 використовує орендовані земельної ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації з метою отримання прибутку, тому, присуджена судом першої інстанції сума витрат на правову допомогу в розмірі 24 000 грн не є надмірним тягарем для відповідача та відповідає його майновому стану. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 вважає, що додаткове рішення Березівського районного суду Одеської області від 02.04.2025 у повній мірі відповідає вимогам статті ЦПК України, оскільки є законним і обґрунтованим, ухвалене на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норма процесуального права.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції

В судове засідання, призначене на 16.10.2025 сторони до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

16.10.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Рудаченко А.О. надійшла заява, у якій представник просить розглянути справу без участі ОСОБА_1 та без участі її представника.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Встановлено, що 16 липня 2024 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рудаченком А.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 16/07/2024-К.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 03 квітня 2025 року загальна вартість правової допомоги наданої ОСОБА_1 становить 42 000 грн.

09 квітня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката з заявленої у клопотанні про стягнення судових витрат з суми 42 000,00 грн. до 24 000,00 грн., оскільки заявлена по пунктам 1-5 сума в розмірі 12 000 грн. завищена, тому просив призначити компенсацію по цим пунктам в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а по пунктам 6-10 призначити компенсацію в розмірі трьох мінімальних заробітних плат. Зазначав, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеними і не відповідають ринковим цінам на адвокатські послуги, а також відсутні докази отриманого доходу (авансових платежів) чи понесених витрат.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із частиною 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Мотиви часткового прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 42000 грн.

Під час розгляду зазначеного клопотання, відповідач заперечував проти стягнення у такому розмірі, вважаючи їх завищеними та подав клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу до 24000,00 грн. (том І: а.с. 236-238).

Врахувавши подане відповідачем клопотання, суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення, яким стягнув з відповідача на користь позивача саме 24000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що під час розгляду питання у суді першої інстанції, відповідач фактично погодився із розміром витрат у сумі 24000,00 грн., оскільки сам просив суд стягнути з нього на користь позивача таку суму витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, у поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що розмір 24 000 грн є завищеним та не відповідає критеріям розумності і співмірності, визначеним статтею 137 ЦПК України, оскільки:

1.сума гонорару не узгоджується з актом надання правничої допомоги від 11.04.2025, частина гонорару у розмірі 12 000 грн є завищеною і не підтверджена належними доказами;

2.цивільний процес затягувався адвокатом Рудаченко А.О., при цьому понесені витрати не підтверджені платіжними документами;

3.заявлені вимоги є немайновими, справа не є складною, тож витрати на правничу допомогу в розмірі 24 000 грн не співмірні з ціною позову;

4.суд першої інстанції не врахував, що згідно з клопотанням відповідача про зменшення витрат, обсяг заявлених послуг адвоката Рудаченко А.О. не відповідає їх співмірності з характером справи, фактично наданим обсягом послуг та витраченим часом;

5.зазначений розмір витрат може становити надмірний тягар для відповідача, який є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, має на утриманні хвору дружину та сина-інваліда І групи.

Колегія суддів частково лише погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Так, відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, скаржник ОСОБА_2 зазначає, що частина гонорару у розмірі 12 000 грн є завищеною та не підтверджена належними доказами, а загальна сума гонорару не узгоджується з актом надання правничої допомоги.

Колегія суддів визнає ці доводи скарги частково обґрунтованим, з огляду на наступне.

Так, з Акту приймання передачі наданих послуг від 03.04.2025 вбачається, що позиції щодо «вивчення матеріалів справи» та «підготовки позовної заяви» частково дублюються, оскільки аналіз документів є складовою підготовки позовної заяви, тому частина витрат у сумі 8000 грн виключається зі стягнення.

Щодо підготовки та направлення адвокатського запиту, відзиву та клопотань про витребування доказів колегія суддів вважає, що заявлений обсяг годин (2 годин) не відповідає фактичному обсягу наданих послуг у межах розгляду даної справи, тому розмір витрат за цими позиціями слід зменшити.

Водночас, більша наданих послуг адвоката підтверджена актом приймання-передачі наданих послуг та відповідає обсягу фактично наданих правничих послуг, тому не підлягає повному відхиленню.

Також суд погоджується з доводами відповідача, що предмет спору носить немайновий характер та не є складним. Разом з тим, суд визнає, що позивач поніс певні обґрунтовані витрати на правничу допомогу, тому частина заявленої суми підлягає відшкодуванню.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що цивільний процес затягувався адвокатом Рудаченко А.О., оскільки як вбачається з матеріалів справи жодних доказів затягування процесу та перешкоджання представником позивача розгляду справи, скаржником не наведено. Ані до позивача, ані до його представника судом не застосовувались заходи процесуального примусу. Адвокат Рудаченко А.О. приймав участь у 5 судових засіданнях по справі. Матеріали справи та протоколи судових засідань не містять жодних зауважень щодо його поведінки, тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними.

Посилання ОСОБА_2 про те, що понесені витрати не підтверджені платіжними документами є також необґрунтованими та безпідставними, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 та від 04.06.2020 у справі № 906/598/19. Отже твердження представника відповідача відносно того, що витрати на професійну правничу допомогу не можуть бути стягнуті у випадку неподання стороною доказів їх сплати адвокату не заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача про надмірність заявлених до відшкодування витрат є частково обґрунтованими, оскільки їх розмір дійсно може становити для нього надмірний тягар з огляду на стан здоров`я та матеріальне становище. Водночас, враховуючи необхідність забезпечення компенсації стороні фактично понесених витрат, колегія суддів вважає за можливе зменшити їх розмір до 10000 грн, що є співмірним складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та принципам розумності і справедливості.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що судом були порушені норми процесуального права, приймаючи до уваги співмірність заявлених витрат на правову допомогу зі складністю справи, процесуальні дії, які були вчинені адвокатом Рудаченко А.О. загальний час участі останнього у судових засіданнях, а також надане відповідачем клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення зміні, зі зменшенням витрат на правничу допомогу з 24000,00 грн. до 10000 грн.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру стягнутих коштів, а саме витрат за надання професійної правничої допомоги, тому колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Березівського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року змінити в частині розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 10000 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.11.2025

Головуючий

Судді: