КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/16401/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів: Шкоріної О. І. Саліхова В. В.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі представника позивача - адвоката Ковальва В. М.,

представника відповідача - адвоката Дуднік М. А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ковальова Віктора Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на рішення Макарівського районного суду Київської області у складі судді Сініциної О. С.

від 04 серпня 2025 року

у цивільній справі № 381/4127/24 Макарівського районного суду Київської області

за первісним позовом ОСОБА_1

до Садівничого товариства «Хімік»

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом Садівничого товариства «Хімік»

до ОСОБА_1

про визнання договору про надання поворотної фінансової допомоги недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до СТ «Хімік» про стягнення заборгованості у розмірі 17 923 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 16.01.2018 між ним та СТ «Хімік» укладений Договір про надання поворотної фінансової допомоги, строком до 20.08.2024.

Відповідно до Додаткової угоди від 16.01.2018 до цього договору сторони домовились про те, що позичальник має право використовувати кошти позичкодавця за використану ним електроенергію в СТ «Хімік» та у рахунок сплати членських внесків, цільові внески й інші платежі пов`язані з життєдіяльністю товариства. Таке використання оформляється шляхом підписання актів зустрічних вимог. На підставі актів зустрічних вимог від 01.07.2021, 20.09.2021, 05.01.2022, 06.01.2023, 04.01.2024 борг товариства склав 17 923 грн.

30 жовтня 2024 року від СТ «Хімік» надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 про визнання договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018, укладеного між СТ «Хімік» та ОСОБА_1 недійсним.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що договір поворотної фінансової допомоги за своєю правовою природою є договором позики, а оскільки відповідно до Статуту СТ «Хімік» прийняття рішень щодо одержання позик та кредитів є виключною компетенцією загальних зборів членів садівничого товариства, правочин укладений колишнім головою ОСОБА_2 поза обсягом цивільної дієздатності підписанта від імені відповідача. Загальні збори СТ «Хімік» такого рішення не приймали та й взагалі не знали про існування договору до моменту відкриття провадження у цій справі за первісним позовом. Договір укладений заднім числом з метою узаконення руху коштів. Долучені до первісного позову копії касових ордерів та меморіального ордеру засвідчують рух коштів, внесених до резервного фонду, а не на виконання умов договору поворотної фінансової допомоги. Витрачання коштів, що надійшли від членів товариства за цільовим призначенням (за спожиту електричну енергію, на будівництво нової інфраструктури) для перерахування чи виплат на інші цілі не допускається. Договір про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018 не містить ціни, порядку передачі коштів за договором (строків, розмірів).

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року відмовлено у задоволені первісного та зустрічного позовів.

Додатковим рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 серпня 2025 року задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Ковальова Віктора Михайловича про розподіл витрат на правничу допомогу. Стягнуто з Садівничого товариства «Хімік» () на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Задоволено частково заяву представника Садівничого товариства «Хімік», адвоката Дуднік Марини Артурівни про розподіл витрат на правничу допомогу. Стягнуто із ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Садівничого товариства «Хімік» () судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень. В іншій частині заяв представників сторін про розподіл витрат на правничу допомогу - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальов В. М., в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови в позові ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити і стягнути з СТ «Хімік» на користь ОСОБА_1 17 923 грн заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки було прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а його права як позикодавця не були ефективно захищені. Зауважує, що висновок суду про недоведеність позовних вимог та неможливість встановлення обставин справи суперечить завданням цивільного судочинства згідно зі статтею 2 ЦПК України, що призвело до невизначеності спірних правовідносин.

Наполягає на тому, що наявність позикових зобов`язань та розмір заборгованості 17 923,00 грн є доведеними. Посилається на те, що передача коштів на загальну суму 42 550 грн підтверджена оригіналами прибуткових касових ордерів (зокрема, на суми 50 грн, 500 грн, 2 000 грн, та 20 000 грн від 18.09.2021) та меморіальних ордерів (на загальну суму 20 000 грн від 27.03.2020), оформлених на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018. Зауважує, що ця сума є залишком після врахування часткового повернення коштів готівкою (5 727 грн) та проведеного взаємозаліку зустрічних вимог на суму 18 900 грн щодо членських та цільових внесків, що додатково підтверджено Актами звірки розрахунків від 01.06.2024 з печаткою та підписами керівництва СТ «ХІМІК». Апелянт підкреслює, що часткове визнання відповідачем взаємозаліку за деякі періоди є непрямим підтвердженням наявності боргових зобов`язань.

Посилається на те, що заперечення відповідача щодо перевищення повноважень колишнім керівником є безпідставними, адже СТ «ХІМІК» схвалило правочин, вчиняючи дії, що свідчать про прийняття його до виконання (зокрема, підписання актів звірок та часткове повернення коштів). Обмеження повноважень керівника на отримання позик не були внесені до ЄДРПОУ на дату укладення договору, і, відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію...», не можуть бути використані у спорі з позивачем як добросовісною третьою особою. Наполягає також, що зміна банківських реквізитів при перепідписанні договору у 2022 році (через втрату оригіналу внаслідок військових дій) не впливає на його дійсність, оскільки невірне зазначення рахунку не є підставою для визнання договору недійсним у цілому, згідно зі статтею 217 ЦК України. Щодо тверджень відповідача про нібито крадіжку коштів, зауважує, що кримінальне провадження щодо колишнього керівника було закрито (на підставі п. 2 ч. I ст. 284 КПК України), а згідно зі статтею 1172 ЦК України, за шкоду, завдану працівником, відповідає юридична особа.

Посилається на правову позицію Верховного Суду (Постанова ВС/КЦС від 25.07.2024 у справі № 500/6150/14), яка передбачає, що сумніви щодо дійсності договору повинні тлумачитися судом на користь його чинності та виконуваності.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу адвокат Халупний А. В., в інтересах СТ «Хімік», просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів, а рішення суду залишити без, вважаючи його законним.

Відповідач наполягає, що суд першої інстанції не відмовлявся від встановлення обставин, а лише констатував, що позивач не виконав свій обов`язок доведення заявлених вимог відповідно до статті 81 ЦПК України, що є законною підставою для відмови у позові, згідно зі статтями 263 та 264 ЦПК України. Зауважує, що долучені позивачем платіжні документи (касові та меморіальні ордери, квитанції) не підтверджують належного виконання Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018. Посилається на те, що частина платіжних документів має призначення «резервний фонд», а інша частина - «добровільна поворотна фінансова допомога», що суперечить умовам спірного договору і свідчить про їх неналежність та недостовірність. Відповідач також вважає суперечливими акти взаємозаліку, оскільки вони містять різні залишки (9 123 грн, 7 200 грн, 4 400 грн, 1 600 грн, 8 800 грн) та не пояснюють методики перерахунку.

Наполягає на тому, що призначення платежу визначається платником саме у момент здійснення платежу, а не згодом. Зауважує, що лист від 25.09.2021, яким Позивач нібито «уточнив» призначення платежу, є одноосібним повідомленням, не відповідає умовам Договору (пункт 7.2. вимагає, щоб усі зміни укладалися у письмовій формі та підписувалися обома сторонами) і не є належним доказом. Відповідач вважає неправдоподібною обставину, що оригінал Договору від 16.01.2018 нібито не зберігся внаслідок військової агресії, тоді як оригінал згаданого листа від 25.09.2021 залишився неушкодженим.

Посилається на те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження факту втрати оригіналу Договору, а також не зміг пояснити, чому він не отримав дублікат у колишнього голови ОСОБА_2 , примірник якого зберігався у приміщенні СТ «ХІМІК». Наполягає на тому, що «перепідписання» Договору у 2022 році свідчить про відсутність оригіналу від 2018 року та є намаганням відтворити документ заднім числом. На думку відповідача це підтверджується тим, що у тексті Договору від 16.01.2018 наявні реквізити банківського рахунку, відкритого лише у 2021 році, що доводить неможливість укладення цього документа у січні 2018 року.

Зауважує, що Договір був укладений поза обсягом цивільної дієздатності підписанта (голови ОСОБА_2).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Ковальов В. М. апеляційну скаргу підтримав із викладених у ній підстав та доводів.

Представник СТ «ХІМІК» проти задоволення скарги заперечив із підстав викладених у відзиві.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення представників учасників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про стягнення 17 923 грн заборгованості, суд виходив із того, що позивач не довів належними, достовірними та достатніми доказами ні факту укладення Договору про поворотну фінансову допомогу від 16.01.2018, ні існування невиконаних договірних зобов`язань. Суд встановив, що твердження позивача про втрату оригіналу договору через військову агресію та його подальше «перепідписання» з актуальними реквізитами 2021 року є лише припущенням, не підтвердженим жодними доказами пошкодження майна. Встановивши також, що надані копії квитанцій та ордерів підтверджують платежі до «резервного фонду» або як «добровільна фінансова допомога», а не на виконання спірного договору, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову СТ «ХІМІК» про визнання цього ж договору недійсним, суд, ураховуючи неможливість встановлення фактичних обставин щодо самого факту укладення Договору поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018, дійшов висновку про необхідність відмови у визнанні недійсним правочину, існування якого не було доведено.

У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається, відповідач СТ «Хімік» реалізував своє право на подання апеляційної скарги. Така процесуальна поведінка свідчить про повну згоду учасника із оскарженими судовими рішеннями, у тому числі повнотою встановлених обставин, висновками та застосованими нормами матеріального права.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду щодо відсутності підстав для задоволення первісного позову з наступних підстав.

16 січня 2018 року між ОСОБА_3 , як позичкодавцем, та СТ «Хімік» в особі голови правління Саркісяна Мелкона Альбертовича, як позичальником, який діє на підставі Статуту, укладений договір поворотної фінансової допомоги, за умовами якого, поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі, що не перевищує 100 000 (сто тисяч) грн без ПДВ, на безоплатній основі до моменту вимоги її повернення. Поворотна фінансова допомога використовується для потреб позичальника відповідно до статутних цілей його діяльності. Строк дії договору до 20 серпня 2024 року.

Також 16.01.2018 укладена додаткова угода до договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018 щодо домовленості позичкодавця та позичальника про те, що позичальник має право використовувати кошти позичкодавця за використану їм електроенергію в СТ «Хімік», за членські й цільові внески та інші платежі пов`язані з життєдіяльністю СТ «Хімік». Таке використання оформлюється шляхом підписання акта зустрічних вимог.

Цього ж дня, відбулося перше внесення коштів: 50,00 грн готівкою, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № б/н. (а.с. 14).

28.02.2018 позивач вніс 500,00 грн готівкою, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 36 (т.1, а.с. 14).

21.03.2018 - позивач вніс 2 000,00 грн готівкою, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордеру № 10 (т. 1, а.с. 14).

27.03.2020 - позивач здійснив два платежі на поточний рахунок СТ «ХІМІК» на загальну суму 20 000,00 грн, що підтверджується Меморіальними ордерами № 932478 та № 930350.

Призначення платежу «внески до резервного фонду, № ділянки 166, Саратов» (т.1, а.с. 5, а.с. 15).

30.06.2021 - відповідачем було здійснено часткове повернення позики готівкою на суму 5 727,00 грн, що підтверджено видатковим касовим ордером №124 від 30.06.2021 (т. 1, а.с. 134 зворот.)

01.07.2021 оформлено Акт зустрічних вимог (взаємозалік) (т.1, а.с. 9) за яким заборгованість СТ «Хімік» перед ОСОБА_1 складає 9 123 грн.

18.09.2021 - позивач вніс дві суми по 10 000,00 грн кожна (загалом 20 000,00 грн), що підтверджено квитанціями до прибуткових касових ордерів № 75 та № 75/1. Квитанції мають призначення «Добровільна фінансова поворотня допомога» (а.с. 14).

20.09.2021 - оформлено Акт зустрічних вимог (взаємозалік) (т. 1, а.с. 10), відповідно до якого сторони погодили провести взаємозалік згідно добровільної фінансової поворотньої допомоги від 18.09.2021, прибутковий ордер № 75 в сумі 2 800 (членські внески за 2021 діл. № 166 в сумі 1 400 грн, та членські внески за 2021 діл. №168 в сумі 1 400 грн). Залишок 7 200 грн.

25.09.2021 позивач надав відповідачу Лист/Заяву про те, що всі платежі слід вважати «поворотною фінансовою допомогою згідно договору від 16.01.2018 року».

05.01.2022 оформлено Акт зустрічних вимог (т.1., а.с. 11) відповідно до якого сторони погодили провести взаємозалік згідно добровільної фінансової поворотньої допомоги від 18.09.2021 прибутковий ордер № 75 в сумі 2 800 (членські внески за 2022 діл. № 166 в сумі 1 400 грн, та членські внески за 2022 діл. № 168 в сумі 1 400 грн). Залишок 4 400 грн.

06.01.2023 оформлено Акт зустрічних вимог (т. 1, а.с. 12) відповідно до якого сторони погодили провести взаємозалік згідно добровольної фінансової поворотньої допомоги від 18.09.2021 прибутковий ордер № 75 в сумі 2 800 грн (членські внески за 2023 діл. № 166 в сумі 1 400 грн, та членські внески за 2023 діл. № 168 в сумі 1 400 грн). Залишок 1 600 грн.

04.01.2024 оформлено Акт зустрічних вимог (т. 1, а.с 13) відповідно до якого сторони погодили провести взаємозалік згідно добровольної фінансової поворотньої допомоги від 18.09.2021 прибутковий ордер №75 та прибутковий ордер 75/1 в сумі 2 800 (членські внески за 2024 діл. № 166 в сумі 1 400 грн, та членські внески за 2024 діл. № 168 в сумі 1 400 грн). Залишок 8 800 грн.

01 червня 2024 року складено Акт звірки розрахунків за період з 16.01.2018 - 01.06.2024, який зафіксував остаточну заборгованість СТ «ХІМІК» перед позивачем у розмірі 17 923,00 грн. Акт підписаний головою правління СТ «Хімік» та позивачем ОСОБА_1 (т. 1, а.с 114)

Відповідно до умов договору, 20 серпня 2024 року сплив його термін дії.

Верховний Суд у своїй практиці послідовно застосовує принцип тлумачення, викладений у статті 213 Цивільного кодексу України, згідно з яким при тлумаченні умов договору (правочину) судом має бути взята до уваги спільна мета та спільний намір сторін, а не лише буквальне значення слів. Якщо буквальне значення слів суперечить меті, яку мали сторони при його укладенні, суд повинен керуватися саме цією метою.

Хоча деякі платіжні документи містять формулювання «внески до резервного фонду», аналіз фактичних обставини свідчить про послідовність дій сторін, спрямованих на встановлення та визнання між позивачем ( ОСОБА_1 ) та відповідачем (СТ «ХІМІК»), позикового зобов`язаннями, існуючого в рамках Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018.

У даній справі, незважаючи на назву «Поворотна фінансова допомога», спільна воля сторін була спрямована на: передачу коштів (позивачем) для фінансування поточних потреб життєдіяльності СТ «ХІМІК», що відповідає суті договору позики - стаття 1046 ЦК України; обов`язок повернення коштів (СТ «ХІМІК») або їх зарахування (взаємозалік) у рахунок майбутніх платежів позивача (членських, цільових внесків), що прямо передбачено Додатковою угодою від 16.01.2018.

Відповідач, СТ «Хімік», заперечуючи сутність зобов`язання через призначення деяких платежів як «внески до резервного фонду», не стверджував та не доводив існування будь-яких інших цивільно-правових підстав передання коштів чи існування інших зобов`язань із позивачем. Таким чином, єдиним доведеним договірним зобов`язанням між сторонами залишається зобов`язання, що виникло на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018.

Таким чином, укладення Договору та Додаткової угоди свідчить про домовленість сторін про передачу грошей із їх обов`язковим поверненням/заліком. Ця цілеспрямована домовленість, підкріплена Актами взаємозаліку та Актом звірки розрахунків, має пріоритет над будь-якими формальними недоліками у призначенні окремих платежів (наприклад, «внески до резервного фонду»).

Відповідно до статті 1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей.

У даній справі факт передачі грошових коштів підтверджується первинними бухгалтерськими документами, що відповідає вимогам статті 1047 ЦК України, і є належним доказом: квитанціями до прибуткових касових ордерів (на суми 50 грн, 500 грн, 2 000 грн, 20 000 грн), а також меморіальними ордерами сукупно на 20 000 грн із надходженням коштів на поточний рахунок Товариства.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що у позикових спорах ключовим доказом є підтвердження факту передачі коштів позичальнику. Оскільки СТ «ХІМІК» отримало і оприбуткувало вказані вище кошти (що підтверджується відповідними документами), факт виконання позивачем своїх зобов`язань доведено.

Сума заборгованості Товариства перед позивачем у розмірі 17 923,00 грн є доведеною та підлягає стягненню, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів її відсутності чи недійсності правочину, тоді як дії самого відповідача підтверджують факт існування боргу.

Аргументи відповідача про те, що колишній голова ОСОБА_2 не мав повноважень на укладення Договору, є безпідставними з огляду на наступні дії самого СТ «ХІМІК», які трактуються як наступне схвалення правочину (стаття 241 ЦК України) та відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

30.06.2021 Товариство здійснило часткове повернення позики готівкою на суму 5 727,00 грн, що є прямим визнанням існування зобов`язання. У період з 2021 по 2024 рік було оформлено низку Актів взаємозаліку, якими кошти позивача зараховувалися у рахунок його членських внесків, що є не тільки реалізацією умов Додаткової угоди, а й беззастережним підтвердження Товариством правомірності Договору та визнання факту існування заборгованості, що підлягає зарахуванню.

Колегія суддів зауважує, що навіть у разі укладення Договору представником з перевищенням повноважень, наступні дії СТ «ХІМІК», спрямовані на часткове погашення боргу та його взаємозалік, відповідно до практики Верховного Суду, свідчать про схвалення цього правочину Товариством, що робить його дійсним з моменту укладення.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача СТ «ХІМІК» про те, що наявність у Договорі про надання поворотної фінансової допомоги від 16.01.2018 реквізитів банківського рахунку, відкритого лише у 2021 році, свідчить про його фіктивність та укладення «заднім числом», з наступних підстав.

Договір позики (яким за правовою природою є договір поворотної фінансової допомоги) є реальним договором. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошових коштів. У даній справі факт укладення Договору та виникнення зобов`язань підтверджено саме цим моментом, оскільки передання грошових коштів почалося вже 16 січня 2018 року (перший прибутковий касовий ордер), тобто задовго до відкриття нового рахунку у 2021 році у тому числі через банківський рахунок. Пояснення позивача про те, що пізніше Договір було «перепідписано» (восени 2022 року) із внесенням актуальних реквізитів (рахунок 2021 року) у зв`язку з втратою оригіналу та потребою СТ «ХІМІК» в оригіналі для належного ведення бухгалтерського обліку, не суперечить обставинам справи, адже оновлене зазначення банківського рахунку у відновленому документі не спростовує факту виконання договору позики, розпочатого у 2018 році.

Виходячи з принципів змагальності сторін та стандарту доказування, викладених у статтях 12, 81 та 89 ЦПК України, а також у концепції більшої переконливості (балансу вірогідностей), неодноразово підтвердженій Великою Палатою Верховного Суду (зокрема, у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц), колегія суддів вважає, що позивач ( ОСОБА_1 ) виконав тягар доказування щодо існування позикового зобов`язання.

Стверджувана обставина про існування боргу у розмірі 17 923,00 грн підтверджується належними та допустимими засобами доказування в їх сукупності: договором про надання поворотної фінансової допомоги (щодо обов`язку повернення), додатковою угодою від 16.01.2018 (щодо механізму повернення/заліку у рахунок членських внесків), первинними документами про передачу коштів (квитанції до ПКО, меморіальні ордери) на загальну суму 42 550,00 грн, системою Актів зустрічних вимог та Актом звірки розрахунків від 01.06.2024, підписаних Товариством, які беззаперечно доводять: факт отримання коштів; факт визнання їх позиковими зобов`язаннями; факт здійснення взаємозаліку; факт залишкової суми заборгованості.

Відповідач (СТ «ХІМІК») не спростував обставини з достатньою переконливістю. Заперечення відповідача про недійсність Договору через перевищення повноважень колишнім головою, а також посилання на розбіжності у призначенні платежів, не досягають стандарту більшої вірогідності, оскільки діє презумпція дійсності правочину (ст. 204 ЦК України) та принцип обов`язковості його виконання (ст. 629 ЦК України). Заперечення Відповідача щодо недійсності Договору не мають юридичного підґрунтя, адже у задоволенні зустрічного позову СТ «ХІМІК» про визнання Договору недійсним було відмовлено, а отже, Договір є дійсним.

Колегія суддів дійшла висновку, що у рамках цивільного судочинства, спрямованого на ефективний захист порушених прав (стаття 2 ЦПК України), позивач подав більш вагомі та взаємопов`язані докази. Оскільки СТ «ХІМІК» не довело ані повного повернення отриманої суми, ані правових підстав для визнання Договору недійсним у контексті подальшого схвалення, залишок боргу у розмірі 17 923,00 грн є доведеним та підлягає стягненню відповідно до умов Договору про поворотну фінансову допомогу та статей 526, 1049 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції під час вирішення справи припустився неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що виявилося у неправильному тлумаченні суті позикового зобов`язання (ст. 1046 ЦК України) та невідповідності висновків обставинам справи (ч. 1 ст. 376 ЦПК України), рішення суду першої інстанції в оскаржувані частині вимог за первісним позовом підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 17 923 грн за договором поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦК України вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів виходить з наступного.

Витрати по сплаті судового збору за первісним позовом покладаються на відповідача, СТ «ХІМІК», за подання позову у розмірі 968 грн 96 коп., за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816 грн 80 коп.

У зв`язку із скасуванням рішення у частині вирішення первісного позову, відповідно у частині розподілу витрат за заявою СТ «ХІМІК» підлягає скасування додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 серпня 2025 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Садівничого товариства «Хімік» судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.

У решті рішення суду першої інстанції не оскаржується й, відповідно, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ковальова Віктора Михайловича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 04 серпня 2025 року у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Садівничого товариства «ХІМІК» про стягнення боргу скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити. Стягнути із Садівничого товариства «ХМІК» () на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) 17 923 грн поворотної фінансової допомоги та судові витрат із сплати судового збору за подання позову у розмірі 968 грн 96 коп., за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816 грн 80 коп.

Додаткове рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 серпня 2025 року у частині вирішення заяви Садівничого товариства «ХІМІК» про відшкодування витрат на правничу допомогу скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04 листопада 2025 року.

Судді Є. П. Євграфова

О. І. Шкоріна

В. В. Саліхов