КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Коваленком Дмитром Леонідовичем на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності, визнання договору недійсним,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано договір купівлі-продажу квартири від 20 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , недійсним. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року та постановою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року залишено без змін.

17 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у зв`язку з виключними обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності, визнання договору недійсним.

Просить суд переглянути рішення від 21 травня 2020 року у зв`язку з виключними обставинами. Зазначає, що виключною обставиною є рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2022 року в справі № 3-270/2019(6302/19) № 9-р(ІІ)/2022 у справі за конституційною скаргою ПрАТ «Одестеплокомуненерго» щодо відповідності Конституції України окремого припису ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зазначеним рішенням визнано неконституційним припис п. 1 ч. 7 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, наказ Міністерства юстиції України № 3671/5 від 21 листопада 2018 року та наказ № 3793/5 від 04 грудня 2018 року, яким скасовано рішення про державну реєстрацію, прийняте державним реєстратором ГТУЮ у м. Києві Дуднік О.С. від 06 жовтня 2015 року та рішення приватного нотаріуса КМНО Лабутіної Ю.Ю. від 20 листопада 2015 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 є незаконними, не конституційними.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку для звернення до суду з заявою про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у зв`язку з виключними обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності, визнання договору недійсним. Заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року скасувати, задовольнити заяву про поновлення строку та направити справу до суду першої інстанції для розгляду іншим складом суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що заяву про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року за виключними обставинами подається після спливу тридцятиденного терміну з дня офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 16.11.2022 року в справі № 3- 270/2019(6302/19) № 9-р(ІІ)/2022 у зв`язку із наступними поважними обставинами:

- тривалий судовий розгляд в справі №760/17256/19 (у даній справі).

- тривалий судовий розгляд в справі 640/4754/19-ц, а саме - 02.05.2024 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києві в справі № 640/4754/19-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів від 21.11.2018 № 3671/5, від 04.12.2018 № 3793/5, зобов`язання вчинити дії. 29.01.2025 року. Постановою Київського апеляційного суду рішення Солом`янського районного суду м.Києві в справі № 640/4754/19-ц залишено без змін.

Вважає, що за наслідком розгляду зазначених обох справ, логічно стверджувати, що наявністю неконституційного наказу Міністерства юстиції України № 3671/5 від 21.11.2018 року та наказу №3793/5 від 04.12.2018 року які покладені у основу рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21.05.2020 року в справі №760/17256/19, права ОСОБА_1 порушені остаточно і право на перегляд зазначеного рішення за виключними обставинами відкрито з 29.01.2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2025 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Заявник разом із заявою про перегляд рішення за виключними обставинами подав до суду клопотання про поновлення строку на перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у зв`язку з виключними обставинами.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 424 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Заявник у клопотанні посилається на те, що заява подана після спливу тридцятиденного терміну з дня офіційного оприлюднення рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2022 року у зв`язку з наступними обставинами.

Справа № 760/17256/19 розглядалась судами протягом тривалого строку, зокрема, у касаційному порядку 06 вересня 2023 року постановою Верховного Суду було залишено без змін рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2020 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення дії судового рішення. Дію рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року зупинено до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Встановлено, що постановою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року залишено без змін. Поновлено дію рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Разом з тим, ОСОБА_1 звернувся в Солом`янський районний суд м. Києва із заявою про перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у зв`язку з виключними обставинами лише 17 березня 2025 року, тобто через півтора роки після винесення постанови Верховного Суду від 06 вересня 2023 року.

Заявником у заяві не зазначено жодних поважних причин звернення до суду із пропуском встановленого строку на півтора роки.

Крім того, заявник у клопотанні посилався як на поважну причину пропуску визначеного законом строку на тривалий розгляд справи № 640/4754/19.

Зазначав, що 26 травня 2021 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва позов ОСОБА_4 задоволено частково, визнано протиправними дії Міністерства юстиції щодо прийняття наказів № 3671/5 від 21 листопада 2018 року та № 3793/5 від 04 грудня 2018 року та скасовано вказані накази.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 травня 2021 року скасовано, а провадження у справі № 640/4754/19 закрито.

08 червня 2022 року представником позивача Коваленком Д.Л. подано до Верховного Суду заяву про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2022 року направлено заяву представника позивача Коваленка Д.Л. до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року заяву представника позивача задоволено та справу передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Печерського районного суду від 27 січня 2023 року справу направлено за підсудністю на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року в справі № 640/4754/19 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів від 21 листопада 2018 року № 3671/5, від 04 грудня 2018 року № 3793/5, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року залишено без змін.

Заявник вказує на те, що за наслідком розгляду вище зазначених обох справ, логічно стверджувати, що наявністю неконституційного наказу Міністерства юстиції України № 3671/5 від 21 листопада 2018 року та наказу № 3793/5 від 04 грудня 2018 року, які покладені у підставу рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року в справі № 760/17256/19, права ОСОБА_1 порушені остаточно і відкрито право на перегляд зазначеного рішення з 29 січня 2025 року за виключними обставинами.

Аналогічними доводами обґрунтована його апеляційна скарга.

Разом з тим, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року в справі № 760/17256/19 було відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/4754/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

З цієї ухвали вбачається, що предметом позову ОСОБА_2 є визнання права власності, визнання договору недійсним. Закон визначає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Суд вважає, що в матеріалах справи містяться письмові докази, які дозволяють суду при вирішенні спору між сторонами за позовом, встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, судом було встановлено, що справи № 760/17256/19 та № 640/4754/19 не пов`язані між собою та доцільним є їх окремий розгляд.

За таких обставин, твердження заявника про те, що право на перегляд рішення суду за виключними обставинами у нього з`явилось з 29 січня 2025 року не знайшли свого підтвердження та не відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявник пропустив визначений пунктом 4 ч. 1 ст. 424 ЦПК України строк для звернення з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами до суду без поважних причин.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на перегляд рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року у зв`язку з виключними обставинами.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Коваленком Дмитром Леонідовичем залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 01 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: В.А. Нежура

Судді: С.М. Верланов

Т.О. Невідома