Справа №567/1544/25
Провадження №2/567/629/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2025 року м. Острог
Острозький районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя - Василевич О.В.
секретар - Клімович О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -
До Острозького районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.
Позов обґрунтовано тим, що з 02 серпня 2022 року позивачка повторно перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (актовий запис № 103 від 02.08.2022 р.).
Від спільного подружнього життя у них народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в свідоцтві про народження яких позивачка записана матір`ю, а відповідач - батьком. У встановленому законом порядку відповідач своє батьківство не оспорював та на даний час не оспорює. Окрім того вони з відповідачем мають спільного повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначає, що шлюб зареєстрований 02 серпня 2022 року між ними є повторним шлюбом. Вперше вони перебували у шлюбі зареєстрованому 17 жовтня 2004 року виконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, який був розірваний рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року, що набрало законної сили 16 листопада 2019 року по цивільній справі № 567/704/19.
Вказує, що їхнє з відповідачем шлюбне життя знову не склалося, а тому вона була змушена звернутися до суду з позовом про розірвання їхнього повторного шлюбу.
Зазначає, що, відповідач та їхні спільні діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 .
Вказує, що неповнолітні діти знаходяться на її повному матеріальному утриманні, однак самостійно вона не має можливості надати для них належне утримання, достатнє для їхнього віку, оскільки весь її дохід складається із заробітної плати, яку вона отримує за виконання своїх трудових обов`язків за посаді чергового по залізничній станції у виробничому підрозділі «Служба роботи станцій» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця», розмір якої, зокрема, за липень склав 17 116,04 грн., з якого було відраховано 3 080,89 грн. податку з доходів фізичних осіб. Інших доходів у неї немає, можливості влаштуватися на ще одну роботу, щоб збільшити свій дохід, у неї теж немає, так як вона працює за основним місцем роботи повний робочий день. Власного нерухомого майна вона не має, грошові заощадження у неї відсутні. Стан здоров`я у неї та їхніх спільних з відповідачем дітей добрий.
Також вона бере участь у матеріальному утриманні їхнього спільного повнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки він з 01.09.2023р. по 30.06.2027р. навчається в навчально-науковому інституті економіки та менеджменту Національного університету водного господарства та природокористування за спеціальністю - інформаційна, бібліотечна та архівна справа.
Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 категорично відмовляється брати будь-яку матеріальну участь в утриманні їхніх спільних дітей, хоча має стабільний, регулярний дохід та всі можливості брати достатню, належну та регулярну участь в матеріальному утриманні їхніх спільних дітей, оскільки за віком та станом здоров`я є працездатною людиною та з 24 вересня 2020 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , а отже отримує грошове забезпечення, яке витрачає виключно для задоволення своїх потреб. Також у власності відповідача знаходиться нерухоме майно - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у якому вони проживають. Власного рухомого майна відповідач не має, відомості про наявність у відповідача грошових заощаджень відсутні. Інші особи на утриманні відповідача не знаходяться.
Вказує, що домовленість між ними щодо утримання їх спільних неповнолітніх дітей відсутня, та відповідачем обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття регулярно та в належному обсязі добровільно не виконується. Вона неодноразово просила відповідача брати належну, регулярну та достатню участь у матеріальному утриманні їхніх спільних дітей, але він від цього категорично відмовляється. Вважає, що заходи досудового врегулювання даного спору позитивного результату не дали, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом.
Ухвалою суду від 10.09.2025р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Задоволено клопотання позивачки та витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відомості про місце служби (роботи) та дохід ОСОБА_2 . Інших процесуальних дій не вчинялося.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Позивачка в поданій до суду заяві просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони перебувають з 02 серпня 2022 року у повторному шлюбі, який зареєстрований Острозьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (актовий запис № 103 від 02.08.2022 р.), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.08.2022 р. (а.с.12).
Вперше вони перебували у шлюбі зареєстрованому 17 жовтня 2004 року виконкомом Оженинської сільської ради Острозького району Рівненської області, який був розірваний рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2019 року, що набрало законної сили 16 листопада 2019 року, у цивільній справі № 567/704/19 (а.с.11).
Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилися діти: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22.05.2006 р. (актовий запис №22), син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 01.03.2010р. (актовий запис №16), донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 25.08.2011р. (актовий запис №53), донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 11.03.2020 р. (актовий запис №65) (а.с.13, 15, 17, 19).
Згідно довідки №141 від 04.08.2025 року повнолітній син ОСОБА_6 навчається на другому курсі Національного університету водного господарства та природокористування з терміном навчання з 01.09.2023р. по 30.06.2027р., за спеціальністю - інформаційна, бібліотечна та архівна справа (а.с.14).
Позивачка ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та їхні спільні діти - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_1 № 2023/009861635, сформованим 01.12.2023 р., витягом з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_3 № 2023/009866369, сформованим 01.12.2023р., витягом з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_4 № 2025/010416017, сформованим 29.07.2025р., витягом з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_5 №2025/010416018, сформованим 29.07.2025р. та відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №798 від 12.08.2025р. (а.с.10, 16, 18, 20, 21).
Згідно довідки про доходи №69 від 04.08.2025 позивачка ОСОБА_1 працює на посаді чергового по залізничній станції у виробничому підрозділі «Служба роботи станцій» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця та загальна сума її доходу з лютого 2025 року по липень 2025 року становить 90 566,90 грн. ( а.с.22).
З довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 06.08.2021 року, копії посвідчення серії НОМЕР_7 , вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 з 24.09.2020 року (а.с.23, 24).
З матеріалів справи та доводів позивачки судом встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з нею в АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач регулярної участі в утриманні дітей не приймає, та наведені обставини відповідачем не заперечуються, належними і допустимими доказами не спростовано.
Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що між батьками дітей не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в їх утриманні.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках.
У відповідності до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з вимогами ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 2 563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 грн.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи батьком неповнолітніх дітей, належним чином участі в їх утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у матеріальному забезпеченні. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своїх дітей, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей.
При вирішенні спору суд приймає до уваги, що відповідач не заперечує доводів, наведених позивачкою та не надав доказів на спростування позовних вимог у заявленому позивачкою розмірі.
Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання дітей має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.
Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи зростаючі потреби дітей, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утриманнятрьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його неповнолітніх дітей, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка.
В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, має стабільний та регулярний дохід, хронічних захворювань та інвалідності немає,інших осіб на утриманні не має, та доказів, які б спростовували вищевказані обставини суду не надав, а тому суд приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі.
В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав.
Позов про стягнення аліментів був поданий 01.09.2025 року, а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 57, 60, 88, 212 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2025 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.