Провадження №2/367/7195/2025
У Х В А Л А

Іменем України

про направлення за підсудністю

30 жовтня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевіряти належність справ до їх юрисдикції, предметної, суб`єктної та територіальної підсудності справи суду.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Згідно із нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов висновку, що дана справа не належить до підсудності Ірпінського міського суду Київської області з огляду на наступне.

Згідно положень ЦПК України існує загальна підсудність за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України) та альтернативна підсудність за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.27 ЦПК України - позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, згідно приписів частини 12 статті 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

У даному випадку, право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За правилами статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання рішення є: місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 29.10.2020 у справі №263/1417/19.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид Сергія Миколайовича, 12.10.2021 відкрито виконавче провадження ВП№ 67115536, останнім було прийнято до виконання виконавчий напис виданий 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, який зареєстровано в реєстрі за №169212.

Постановою про передачу виконавчого провадження від 24.01.2023 у ВП №67115536 виконавче провадження було передано до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кудрановського Юрія Володимировича.

Постановою про передачу виконавчого провадження від 13.08.2025 у ВП №67115536 виконавче провадження передано до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича.

Постановою про прийняття виконавчого провадження від 14.08.2025 у ВП №67115536 Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович прийняв виконавче провадження №67115536.

Згідно відповіді № 1915342 від 21.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису приватним виконавцем Говоровим Павлом Володимировичем вчиняються за місцем реєстрації боржника ОСОБА_1 , що відповідно до положень ст.ст. 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно матеріалів заяви жодних виконавчих дій в межах виконавчого провадження №67115536 на території Ірпінського міського суду Київської області приватним виконавцем не здійснювалось.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд Золочівському районному суду Львівської області, оскільки на території вказаного суду проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису № 169212 від 15.06.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Дебт Коллекшн» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню направити за підсудністю до Золочівського районного суду Львівської області (адреса: 80700, Львівська обл., м. Золочів, вул. Сковороди, 5).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: Я.В. Шестопалова