Справа № 404/2221/25
Номер провадження 2/404/777/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

30 жовтня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поліщук Ю.Р. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товарна біржа «Українська біржа нерухомості», про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товарна біржа «Українська біржа нерухомості», про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, просив суд встановити факт належності правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу від 25 травня 1998 року який було посвідчено Кіровоградською філією товарної біржі «Українська біржа нерухомості», реєстраційний номер 123/98 та внесений в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під № 17937/76, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; визнати дійсним договір купівлі-продажу від 25 травня 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було посвідчено Кіровоградською філією товарної біржі «Українська біржа нерухомості», реєстраційний номер 123/98 та внесений в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під № 17937/76.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 25 травня 1998 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 згідно Протоколу відкритих біржових торгів № 123/98, підписаного на Кіровоградській філії товарної біржі «Українська біржа нерухомості» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Продаж квартири здійснено за 11 975 гривень, які продавець одержав від покупця повністю.

Даному договору купівлі-продажу квартири присвоєно реєстраційний номер 123/98, виконано реєстраційний напис та внесено в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під № 17937/76, що підтверджується реєстраційним написом на договорі купівлі-продажу квартири.

Даний договір нотаріально не посвідчувався, оскільки згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню на той час не підлягали.

При укладанні даного договору сторони мали вільне волевиявлення, всі наші дії були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності.

У лютому 2025 року позивач разом зі своєю жінкою - ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса за консультацією з питань можливого виділу своїх часток із спільної власності, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Після вивчення документів нотаріус роз`яснив, що виділення часток на підставі наданого договору купівлі-продажу не може відбутись, так як даний договір відповідно до ст. 227 ЦК УРСР в редакції 1963 року підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню, а наданий договір зареєстрований на товарній біржі і не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ та порадив звернутись до суду визнавши договір купівлі-продажу дійсним. Окрім цього, зазначив, що у договорі купівлі-продажу невірно зазначено його прізвище « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_5 », що також не уможливлює здійснити нотаріальні дії.

Під час підписання вищевказаного договору купівлі-продажу була допущена помилка, яка перешкоджає володіти, користуватись та розпоряджатись власністю на свій розсуд. А саме, на момент підписання договору документом, що посвідчував особу був паспорт виданий 01 грудня 1982 року ВВС Новоукраїнського райвиконкомом Кіровоградської області, так званого радянського зразка, де всі дані записані російською мовою, в тому числі прізвище « ОСОБА_4 ». Під час підписання договору купівлі-продажу квартири на Кіровоградській філії товарної біржі «Українська біржа нерухомості» всі дані зроблені українською мовою, але прізвище позивача так і було записано як « ОСОБА_4 ».

06 листопада 1998 року позивач отримав паспорт громадянина України, де прізвище записано « ОСОБА_5 » та вказана адреса прописки в АДРЕСА_2 , тобто адреса придбаної на біржових торгах квартири.

Отже, наявні розбіжності в написанні прізвища в договорі купівлі-продажу квартири « ОСОБА_4 » та в паспорті громадянина України « ОСОБА_5 ». Вважає, що причиною неправильного написання прізвища виникла через неправильний переклад з російської на українську, внаслідок такої помилки тривалий час виникла та існує певна невідповідність між документом, що посвідчував особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на ім`я позивача.

Відповідно до свідоцтва про народження прізвище позивача зазначено « ОСОБА_6 ».

Згідно до картки фізичної особи - платника податків, виданого ДПІ в м. Кіровограді 22 квітня 2003 року, прізвище позивача зазначено « ОСОБА_5 ».

Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_2 , виданого Іванівською середньою школою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 14 червня 1980 року, прізвище позивача зазначено « ОСОБА_5 ».

Відповідно атестату про середню освіту від 15 червня 1989 року, видане Іванівською середньою школою с. Іванівки Новоукраїнського району Кіровоградської області, прізвище вказано як « ОСОБА_5 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , видане «УСРР отдел ЗАГС Кировоградского горисполкома» від 27 грудня 1986 року, прізвище, ім`я та по батькові вказано як « ОСОБА_6 » (російською мовою).

Відповідно свідоцтва серії НОМЕР_4 , видане Кіровоградським реєстраційно-екзаменаційним відділенням Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 07 квітня 2010 року прізвище вказано як « ОСОБА_5 ».

Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 3541 від 18 лютого 2022 року, прізвище зазначено « ОСОБА_7 ».

Відповідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон прізвище зазначено « ОСОБА_5 ».

Отже у договорі купівля-продажу квартири від 25 травня 1998 року помилково було зазначено прізвище « ОСОБА_4 », замість вірного « ОСОБА_5 ».

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Павелко І.Л. від 26 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького № 388 від 07 травня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 404/2221/25, номер провадження 2/404/777/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТБ «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_8 з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Іванову Н.Ю. для розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТБ «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення факту належності правовстановлюючого документу з єдиним унікальним номером судової справи № 404/2221/25, номер провадження 2/404/777/25.

Ухвалою судді від 19 травня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 02 вересня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Представник позивача, адвокат Поліщук Ю.Р. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду строк. Заяв і клопотань не надходило.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомлені.

Оскільки належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи відповідачі у судове засідання не з`явились, від них не надійшло повідомлень про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву, а представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом установлено, що 25 травня 1998 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 згідно Протоколу відкритих біржових торгів №123/98, підписаного на Кіровоградській філії товарної біржі «Українська біржа нерухомості» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Продаж квартири здійснено за 11 975 гривень, які продавець одержав від покупця повністю.

Даному договору купівлі-продажу квартири присвоєно реєстраційний номер 123/98, виконано реєстраційний напис та внесено в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під № 17937/76, що підтверджується реєстраційним написом на договорі купівлі-продажу квартири.

Водночас у договорі допущена описка в написанні прізвища покупця та замість правильного « ОСОБА_5 », зазначено « ОСОБА_4 ».

Так, відповідно до свідоцтва про народження прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_6 ».

Згідно до картки фізичної особи - платника податків, виданого ДПІ в м. Кіровограді 22 квітня 2003 року, прізвище позивача зазначено « ОСОБА_5 ».

Згідно свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_2 , виданого Іванівською середньою школою Новоукраїнського району Кіровоградської області від 14 червня 1980 року, прізвище позивача зазначено « ОСОБА_5 ».

Відповідно атестату про середню освіту від 15 червня 1989 року, видане Іванівською середньою школою с. Іванівки Новоукраїнського району Кіровоградської області, прізвище вказано як « ОСОБА_5 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , видане «УСРР отдел ЗАГС Кировоградского горисполкома» від 27 грудня 1986 року, прізвище, ім`я та по батькові вказано як « ОСОБА_6 » (російською мовою).

Відповідно свідоцтва серії НОМЕР_4 , видане Кіровоградським реєстраційно-екзаменаційним відділенням Управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 07 квітня 2010 року прізвище вказано як « ОСОБА_5 ».

Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_5 , виданого ТСЦ 3541 від 18 лютого 2022 року, прізвище зазначено « ОСОБА_7 ».

Відповідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон прізвище зазначено позивача як « ОСОБА_5 ».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до положень ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно зі ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» N 9 від 06.11.2009, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пунктом п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тому у даному випадку на момент переходу права власності правовідносини між Позивачем та Відповідачами підлягають врегулюванню за нормами Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення договору купівлі-продажу від 09.09.1998, встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 47 УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» роз`яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (у тому числі при придбанні на біржових торгах). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Зі змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» та зареєстрований у Кіровоградському ООБТІ. та відповідно подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

До 01.01.2003 виникнення права власності на нерухоме майно не пов`язувалося з його державною реєстрацією. Державна реєстрація здійснювалася за фактом права власності, яке вже виникло.

У даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем та покупцем, тобто фактично право власності на житловий будинок у позивача виникло на не заборонених законом підставах.

З огляду на викладене, оскільки сторони договору домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується наявними матеріалами справи, водночас сторони повністю виконали умови укладеного договору, який не було нотаріально засвідчено з посиланням на положення ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», наявні правові підстави для визнання договору купівлі-продажу від 25 травня 1998 року продажу квартири АДРЕСА_1 , дійсним.

Керуючись ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поліщук Ю.Р. до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товарна біржа «Українська біржа нерухомості», про визнання договору купівлі-продажу дійсним та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу від 25 травня 1998 року, який було посвідчено Кіровоградською філією товарної біржі «Українська біржа нерухомості», реєстраційний номер 123/98 та внесений в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під № 17937/76, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 25 травня 1998 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було посвідчено Кіровоградською філією товарної біржі «Українська біржа нерухомості», реєстраційний номер 123/98 та внесений в реєстраційну книгу Кіровоградського ООБТІ під № 17937/76.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП не встановлено.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: Товарна біржа «Українська біржа нерухомості», адреса місцезнаходження:03037, м. Київ, проспект Червонозоряний, буд.51, .

Повний текст судового рішення складено 30.10.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова