КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4803/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Ніколаєва Вадима Володимировича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 7 листопада 2024 року (суддя Горбенко Н.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

у вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 63 665,73грн та судових витрат.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 19 квітня 2024 року у місті Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 20 травня 2024 року у справі № 496/3135/24 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Позивач посилався на те, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування транспортних засобів ЕР 214269467 з лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну потерпілого, у розмірі 160 000грн. 11 червня 2024 року ним було подано заяву про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Страхова група «ТАС», у відповідь на яку 13 червня 2024 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 40 394,27грн. При цьому, відповідачем не було надано розрахунок виплаченого страхового відшкодування та документи, на підставі яких такий розрахунок здійснювався.

Позивач зазначав, що не погоджуючись з розміром отриманого страхового відшкодування, звернувся до судового експерта Федотова Ф.В. щодо проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості транспортного засобу до та після ДТП, а також вартості матеріального збитку. Відповідача було завчасно запрошено на проведення цього дослідження, однак останній запрошення проігнорував, явку свого представника на огляд пошкодженого транспортного засобу не забезпечив.

Позивач посилався на те, що згідно висновку експерта № 7752, складеного 23 травня 2024 року, ринкова вартість автомобіля ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП

становить 108 510грн, вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на дату ДТП і становить 108 510грн. Ринкова вартість автомобіля ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в ДТП, визначається такою, що дорівнює утилізації і становить 8 450грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становив 100 060грн.

Позивач зазначав, що 4 липня 2024 року він звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з вимогою про доплату страхового відшкодування, надавши зазначений висновок експерта на обґрунтування своїх вимог, однак листом від 10 липня 2024 року відповідач відмовив у такій доплаті, пославшись на звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 66780 від 5 червня 2024 року, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 121 418,73грн, при цьому ринкова вартість автомобіля становить 62 240,94грн, а вартість у пошкодженому стані - 23 846,67грн.

Позивач стверджував, що наданий відповідачем звіт був складений з порушеннями діючого законодавства, зокрема Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Так, у розділі «Загальні положення» вказаного звіту, в порушення підпункту «і» пункту 4.4 Методики, не вказано ким саме проводився огляд транспортного засобу та присутні при огляді особи. Також, в пункті 3.1 цього звіту ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , визначена оцінювачем за даними з інтернет-сайтів autoria.ua та rst.ua, що є порушенням пункту 7.35 Методики, оскільки дані інтернет-сайтів можуть використовуватись оцінювачем лише за відсутності цінових даних транспортного засобу у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 6 Методики.

Також, позивач вважав, що у наданому відповідачем звіті, оцінювач безпідставно не застосував показник «+ 10%» для збільшення вартості транспортного засобу за відсутності корозійних пошкоджень складових частин та відсутності пошкодження лакофарбового покриття, як передбачено у таблиці 4.1 додатку 2 до Методики, оскільки у жодному пункті звіту не вказано про наявність корозійних пошкоджень кузова транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 . Більше того, у вказаному звіті оцінювачем було необґрунтовано застосовано показник зменшення ринкової вартості транспортного засобу «- 7 %», зокрема було безпідставно застосовано показник «- 4 %» на підставі пункту 6 таблиці 4.1 додатка 2 до Методики, у зв'язку з буцімто відновленням не більше двох складових кузова, при цьому, під час огляду транспортного засобу експертом Федотовим Ф.В. було встановлено, що жодна деталь транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , не відновлювалась ремонтом. Так само безпідставно застосовані пункти 11-12 таблиці 4.1 додатка 2 до Методики «- 1 %» та «- 2 %», оскільки наявність забруднень легко видаляється чисткою та мийкою салону. Крім цього, у наданому відповідачем звіті, оцінювачем не вказано відомості про виявлені під час огляду дефекти, пошкодження, а також обґрунтування засобів та обсягів відновлювальних робіт з їх усунення.

Крім цього, позивач стверджував, що з ремонтної калькуляції до наданого відповідачем звіту вбачається, що остання складена по транспортному засобу «GAZ3110 Volga», код моделі «GZVG01», однак у системі Audatex транспортний засіб такої моделі і найменування відсутній, тому незрозуміло яким чином і по якому саме транспортному засобу була складена дана ремонтна калькуляція. Сумнівною є і пункт 1477 цієї калькуляції, в якому зазначено, що на усунення перекосу транспортного засобу відведено 4,8 нормо-годин, тоді як за даними нормативно-технічної документації виробника цього транспортного засобу на таку ремонтну операцію відводиться 6 нормо-годин. Також, оцінювачем відповідача не було враховано надбавки у 20% на роботи з транспортним засобом зі строком експлуатації більше 8 років, що є порушенням пункту 8.5.5 Методики і, відповідно, призвело до невірного визначення та заниження оцінювачем вартості

ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого транспортного засобу. Крім цього, в ремонтній калькуляції, доданій до звіту відповідача, відсутні посилання на ціни та джерела запчастин, які використав оцінювач, при цьому в системі Audatex такі ціни відсутні. З вказаного вбачається несанкціоноване втручання оцінювачем відповідача в систему Audatex, оскільки при додаванні вручну оцінювачем цінових даних стосовно запчастин, останні повинні відображатись зі знаком «*», однак такий знак у даній ремонтній калькуляції відсутній. Отже, невідомо з яких саме джерел оцінювач взяв таку вартість запасних частин, оскільки у наданому ним звіті додатки з посиланнями на ціни запчастин у мережі інтернет відсутні. Також, у зазначеній ремонтній калькуляції відсутні такі позиції як підбір кольору, автоемалі, антикорозійна обробка кузова, зовнішня технічна мийка перед ремонтом. Крім цього, незрозуміло звідки оцінювачем взята інформація щодо нормо-годин на фарбування пошкодженого транспортного засобу.

Також, позивач посилався на те, що фототаблиця до звіту відповідача оформлена з порушенням пункту 8 та додатка «и» Методики, зокрема без нумерації сторінок, фото без опису пошкоджень, відсутній підпис відповідальної особи. Крім цього, наявні порушення пунктів 7.16-7.22 Методики, оскільки Методикою не передбачено визначення вартості залишків транспортного засобу методом, який враховує питому частку зазначених складових в автомобілі.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 7 листопада 2024 року позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 59 665,73грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20грн.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22 листопада 2024 року стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500грн.

У поданій апеляційній скарзі представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Ніколаєв В.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник відповідача вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про визнання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 66780 від 5 червня 2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , неналежним доказом, з посиланням на те, що з наявних у матеріалах справи документів неможливо зробити висновок щодо дотримання порядку проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, зокрема проведення такого огляду за участі власника (його довіреної особи) та відсутність у останнього претензій та зауважень до правильності і повноти проведеного огляду та належної фіксації його результатів. Разом з цим, дане твердження спростовується матеріалами справи, зокрема протоколом огляду транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , який було складено та проведено суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «Страхова група «ТАС» у присутності ОСОБА_1 25 квітня 2024 року. Даний протокол огляду транспортного засобу був підписаний позивачем, який не мав жодних претензій чи зауважень до правильності і повноти проведеного огляду та належної фіксації його результатів.

Також, представник відповідача зазначає, що висновок експерта Федотова Ф.В. № 7752 від 23 травня 2024 року є некоректним та містить певні недоліки, у зв`язку з чим не міг братись до уваги судом в якості доказу. Так, згідно пункту 7.3 Методики експерт у своєму висновку нарахував показник збільшення ринкової вартості автомобіля «+ 10 %» за відсутність корозійних пошкоджень складових частин та відсутність пошкодження лакофарбового покриття згідно таблиці 4.1, що неможливо зробити не здійснивши повну

перевірку технічного стану органолептичним методом з фотофіксацією усіх поверхонь кузову досліджуваного транспортного засобу. Разом з тим, згідно наданої фототаблиці експертом Федотовим Ф.В. було здійснено лише поверхневий огляд без перевірки всіх вузлів та агрегатів.

Крім цього, представник відповідача посилається на те, що експерт Федотов Ф.В. у зазначеному висновку визначив вартість транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані, як вартість утилізації, не врахувавши те, що вказаний транспортний засіб має пошкодження лише по лівій стороні, а права сторона, задня та передня частини автомобіля знаходяться у неушкодженому стані, при цьому експерт Федотов Ф.В. не визначив вартість непошкоджених деталей, що є грубим порушенням Методики.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Радченко О.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на її необґрунтованість, а також стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000грн.

Представник позивача зазначає, що особисте здійснення огляду експертом Федотовим Ф.В. пошкодженого транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , з його фотофіксацією свідчить про застосування експертом саме органолептичного методу дослідження всіх поверхонь кузову досліджуваного транспортного засобу, оскільки сутність цього методу полягає у визначенні стану транспортного засобу на основі аналізу сприйняття органів відчуття людини.

Також, представник позивача вважає, що експертом Федотовим Ф.В. у складеному висновку було правомірно застосовано показник збільшення додаткової вартості транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , «+ 10 %», оскільки ані ним під час складання свого висновку, ані суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 під час складання звіту, наданого відповідачем, не було встановлено факту наявності на вказаному транспортному засобі корозійних пошкоджень кузова.

Крім цього, представник позивача стверджує, що експерт Федотов Ф.В. під час складання висновку правомірно визначив вартість транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , у пошкодженому стані, як вартість його утилізації, оскільки відсутня можливість здійснення розбирання та дефектовки транспортного засобу з подальшим визначенням стану складових з залученням фахівців певних спеціальностей, які можуть бути використані за своїм прямим призначенням. Експерт Федотов Ф.В. дійшов висновку, що оскільки розбирання, дефектування зазначеного транспортного засобу відповідними спеціалістами несе відповідні витрати, що частіше за все, будуть перевищувати вартість складових, що підлягають дефектуванню, що є економічно недоцільним.

Представник позивача вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги саме висновок експерта Федотова В.Ф., який має відповідну кваліфікацію, попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, а сам висновок був складений саме для подання до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається колегією суддів без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 19 квітня 2024 року на автодорозі М-16, 2-й км, у Одеській області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 20 травня 2024 року у справі № 496/3135/24 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (с.с.17).

Відповідач не заперечував, що на момент настання зазначеної дорожньо-

транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 214269467 від 24 квітня 2023 року з лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну потерпілого, у розмірі 160 000грн, франшиза - 0.

Відповідно до висновоку експерта № 7752 від 23 травня 2024 року за результатами експертного, транспортно-товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості КТЗ до та після ДТП, вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 квітня 2024 року, складеного судовим експертом Федотовим Ф.В. (далі - Висновок 7752), ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 квітня 2024 року, становить 108 510грн, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості транспортного засобу на дату настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто на 19 квітня 2024 року, і становить 108 510грн. Ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих в дорожньо-транспортній пригоді 19 квітня 2024 року, визначається такою, що дорівнює вартості утилізації і становить 8 450грн (с.с.20-43).

11 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 100 060грн (с.с.18).

13 червня 2024 року відповідачем на рахунок позивача було перераховано 40 394,27грн страхового відшкодування.

Підставою для виплати страхового відшкодування став звіт № 66780 від 5 червня 2024 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 на замовлення ПрАТ «Страхова Група «ТАС» за дорученням ОСОБА_1 (далі - Звіт 66780), згідно якого станом на 19 квітня 2024 року: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , визначена витратним підходом становить 121 418,73грн; ринкова вартість транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , визначена за порівняльним підходом, може складати 64 240,94грн (інструментальні дослідження транспортного засобу не проводились); на підставі виконаних досліджень та рекомендації, зроблено висновок, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу після аварійного пошкодження цього транспортного засобу 19 квітня 2024 року, дорівнює 64 240,94грн (с.с.50-67).

Згідно висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 66780-1 від 7 червня 2024 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент оцінки складає 23 846,67грн (с.с.48-49).

Листом від 10 липня 2024 року відповідач відмовив позивачу у доплаті страхового відшкодування, обґрунтувавши свою відмову посиланням на Звіт 66780, який був замовлений страховиком за дорученням ОСОБА_1 , а також зазначаючи про некоректність звіту № 7752 від 23 травня 2024 року (с.с.46-47).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Висновок 7752 відповідає загальним засадам оцінки майна та Методиці, не містить очевидно необґрунтованих чи суперечливих відомостей, тоді як з наданих відповідачем копій документів неможливо перевірити чи було дотримано порядок проведення огляду транспортного засобу під час складання Звіту 66780, зокрема, проведення такого огляду за участю власника (його довіреної особи) та відсутність у останнього претензій чи зауважень до правильності і повноти проведеного огляду та належної фіксації його результатів, у зв`язку з чим останній є неналежним та недостовірним доказом, а відповідачем не було заявлено відповідного клопотання про проведення судової

експертизи. При цьому, суд першої інстанції прийняв до уваги, що Висновок 7752 складений судовим експертом, який має відповідну кваліфікацію, попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, а сам Висновок 7752 складений саме для подання до суду.

Суд першої інстанції відмовив у стягненні на користь позивача витрат, пов`язаних із складанням Висновку 7752, оскільки позивач не надав суду належних доказів щодо понесення ним витрат, пов`язаних з його складанням.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог не оскаржується, тому відповідно до положень частини 1 статті 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (тут і далі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією

транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт трн6асортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За матеріалами справи, як у звіті № 66780, так і у висновку 7752 спеціалісти прийшли до висновку, що транспортний засіб ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , є фізично знищеним у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 квітня 2024 року, так як вартість його відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП.

Отже, спір між сторонами виник стосовно визначення вартості транспортного засобу до ДТП та вартості залишків транспортного засобу.

Відповідно до статей 3, 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Суб`єктами оціночної діяльності є суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

За положеннями частини другої статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до пунктів 1.2., 1.4. д, е) розділу І, пункту 4.3. розділу ІV «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092(далі - Методика), Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Методика застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; - визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення

відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством.

Відповідно до пункту 5.1 Методики, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Зі змісту Звіту 66780 вбачається, що його складання здійснювалось суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , який має вищу освіту, кваліфікацію оцінювача дорожніх транспортних засобів на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача Фонду державного майна України серії МФ № 5837 від 5 квітня 2008 року та свідоцтва про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів Фонду державного майна України № 821 від 15 вересня 2014 року, та діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, виданого Фондом державного майна України № 425/2022 від 22 серпня 2022 року (с.с.67).

Відповідно до розділу І «Загальні положення» Звіту 66780, метою його складання слугувала необхідність встановлення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , 2004 року виготовлення, в результаті його аварійного пошкодження.

Згідно розділу ІІ «Вихідні дані» Звіту 66780 визначення об`єму відновлювальних робіт, необхідних для цього запчастин та матеріалів проводився на підставі результатів огляду транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , 25 квітня 2024 року за адресою: Одеська область, Одеський район, село Великий Дальник (с.с.55).

Як вбачається зі змісту протоколу, складеного за результатами цього огляду, він проводився за участі власника транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом у протоколі, відтак посилання суду першої інстанції про неналежність даного доказу з підстав незалучення потерпілої особи до огляду транспортного засобу, спростовується матеріалами справи.

Також у протоколі огляду транспортного засобу від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 не зазначив будь-яких заперечень щодо порядку огляду транспортного засобу та фіксації наявних пошкоджень.

Щодо посилання суду першої інстанції на відсутність у Звіті 66780 відмітки про попередження суб`єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, а також відмітки про те, що цей висновок складений для подання до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з цим, Звіт 66780 було виконано з метою встановлення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті ДТП для виплати страхового відшкодування. При цьому, Звіт 66780 не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18, від 18 квітня 2024 року у справі № 701/453/21.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтовано висновку про визнання Звіту 66780 неналежним доказом з підстав того, що ОСОБА_1 не був присутнім під час огляду транспортного засобу, а також того, що Звіт 6780 не був складений для подання до суду та не містить посилання на факт попередження суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_3 про кримінальну

відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Відповідно до п. 7.35 Методики у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 6, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Згідно Висновку 7752 для визначення ринкової вартості КТЗ до пошкодження експертом використано відомості про ціну продажу найближчого аналогічного досліджуваному транспортного засобу ГАЗ 31105-801, 2004 року випуску, середня ринкова вартість якого становить 91 880грн, про що міститься інформація в Бюлетені Автотоварознавця № 134 за квітень 2024 року.

Зі змісту Звіту 66780 вбачається, що середня ринкова вартість автомобіля ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , розрахована порівняльним підходом згідно даних інтернет-ресурсів http://auto.ria.comта http://rst.ua, оскільки відомості про аналогічний транспортний засіб у Бюлетені Автотоварознавця, який є додатком до Методики, відсутні.

Колегія суддів вважає необґрунтованим висновок експерта Федотова Ф.В. про можливість врахування відомостей про середню ринкову вартість автомобіля ГАЗ зовсім іншої моделі - 31105-801, аніж автомобіль позивача ГАЗ 3110.

Як у Звіті 66780, так і у Висновку 7752 зроблено правильний висновок про те, що середньорічний нормативний пробіг для КТЗ даного класу, згідно Бюлетеня Автотоварознавця № 134 за 2024 рік, складає 17,9 тис. км, при цьому фактичний пробіг КТЗ становить 136,707 тис. км, а строк його експлуатації - 19,83 роки.

Тобто середньорічний фактичний пробіг КТЗ становить 6,89 тис. км, що на 11,01 тис. км. менше середньорічного нормативного пробігу для автомобіля даного класу, відтак при визначенні ринкової вартості автомобіля підлягає застосування коефіцієнту «+9,6%», що узгоджується з даними Бюлетеня Автотоварознавця № 134 за 2024 рік.

Водночас, колегія суддів вважає безпідставним застосування експертом Федотовим Ф.В. у своєму висновку коефіцієнту додаткового збільшення ринкової вартості КТЗ «+10%» у зв`язку з відсутністю корозійних пошкоджень, оскільки з долученої до Висновку 7752 фототаблиці не вбачається, що експертом Фетодовим Ф.В. здійснено перевірку усіх вузлів та агрегатів автомобіля, а лише його поверхневий огляд, на відміну від фототаблиці, долученої до Звіту 66780.

При цьому, колегія суддів вважає правильним застосування у Звіті 66780 коефіцієнту зменшення ринкової вартості КТЗ «-4%» у зв`язку про відновленням ремонтом складових частин кузова, оскільки про даний факт зазначено в протоколі огляду КТЗ, проведеного 25 квітня 2024 року, який був підписаний позивачем.

Водночас, колегія суддів вважає, що у Висновку 7752 даний факт був безпідставно проігнорований.

Також, у Звіті 66780 обґрунтовано застосовано коефіцієнт зменшення ринкової вартості автомобіля «-3%», розрахований шляхом складання наступних коефіцієнтів зменшення ринкової вартості автомобіля: пошкодження оббивки салону «-1%», пошкодження оббивки сидінь «-2%», пофарбування кузова «-3%», з подальшим діленням цього коефіцієнту удвічі, в зв`язку з тим, що термін експлуатації автомобіля перевищує 8 років.

У Висновку 7752 було враховано лише пофарбування кузова, що суперечить встановленим під час огляду КТЗ обставинам.

Таким чином, під час визначення ринкової вартості автомобіля ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , приймається середня ринкова вартість такого автомобіля, яка складає 62 613грн, коефіцієнт збільшення ринкової вартості «+9,6%» та коефіцієнт зменшення

ринкової вартості «-7%».

Отже, ринкова вартість автомобіля ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , до потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду, становить 62 613 х (1 + (9,6 / 100) + (-7 / 100) = 64 240,94грн.

Коефіцієнт фізичного зносу як Звіті 66780, так і Висновку 7752 застосовано однаковий - 0,7.

Також колегія суддів вважає, що у Висновку 7752 експерт Федотов Ф.В. дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для обрахунку вартості утилізації автомобіля як вартість металобрухту.

У Висновку 7752 зазначено про відсутність можливості здійснити розбирання та дефектовку автомобіля з подальшим визначенням технічного стану складових з залученням фахівців певних спеціальностей, які можуть бути використані за своїм призначенням, оскільки розбирання, дефектування транспортного засобу відповідними спеціалістами несе відповідні витрати, що частіше за все, будуть перевищувати вартість складових, які підлягають дефектуванню, що є економічно недоцільним.

Також, судовий експерт Федотов Ф.В. у Висновку 7752 зазначив, що на підставі зовнішнього візуального огляду транспортного засобу, складники, які можливо застосувати для альтернативного використання, є двигун та МКПП, технічний стан яких зовнішнім оглядом перевірити неможливо, оскільки для цього потрібна діагностика з повним їх розбиранням, що також є економічно недоцільним, тому визначити їх вартість є неможливим.

На підставі викладеного та враховуючи строк експлуатації транспортного засобу ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , судовий експерт Федотов Ф.В. прийняв рішення про визначення вартості утилізації об`єкта оцінки як вартості металобрухту, з розрахунку 6,50грн за 1 кг металобрухту, встановивши, що вартість досліджуваного автомобіля, з урахуванням аварійних пошкоджень становить 8 450грн (1 300 кг х 6,50грн).

Згідно пункту 2.2 Методики утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників.

Відповідно до пунктів 7.17-7.19 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ. Вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ. У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ.

Пунктами 7.20.-7.23 Методики визначено, що вартість технічно справних складників визначається на підставі результатів їх діагностування на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві автосервісу, а у разі необхідності - дефектування. Вартість технічно справних складників визначається відповідно до вимог пункту 7.36 та підпунктів 8.5.10-8.5.12 пункту 8.5 цієї Методики з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та з відніманням вартості робіт з їх демонтажу, діагностування, дефектування, витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні (складські, транспортні, торговельні витрати та інше), суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів та прибутку, що очікується від реалізації складників на вторинному ринку. Зазначені витрати, окрім вартості робіт з демонтажу, діагностування, дефектування складників, мають бути задані як вихідні дані замовника оцінки або визначені залученими до оцінки фахівцями у галузі економіки. Якщо ринкова вартість технічно справних складників менша за суму вартості робіт з їх

демонтування та витрат, пов`язаних з їх продажем у регіоні, то вартість оцінюваного КТЗ дорівнює вартості металобрухту складників, що залишилися, з урахуванням витрат на утилізацію.

Проаналізувавши Висновок 7752, колегія суддів приходить до висновку про його невідповідність зазначеним пунктам Методики, оскільки судовим експертом Федотовим Ф.В. не наведено обґрунтування його висновку стосовно того, що ринкова вартість потенційно справних складників, а саме двигуна та МКПП, є меншою за вартість робіт з їх демонтування, яка також у цього висновку не наведена.

Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 66780-1 від 7 червня 2024 року, для визначення вартості пошкодженого автомобіля ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , враховується його вартість у доаварійному стані, яка становить 64 240,94грн, сума відсоткової частки основних агрегатів та вузлів, які залишились у вартості КТЗ - 80,4 %, коефіцієнт, який враховує можливий ступінь пошкодження частини КТЗ при розборці та в зонах пошкодження - 0,95, значення ступеню пошкодження - 0,1, коефіцієнт, який враховує попит на запасні частини КТЗ на вторинному ринку - 0,6, коефіцієнт, який враховує наявність можливих скритих дефектів, які неможливо визначити без розборки КТЗ - 0,9, ринковий коефіцієнт, який враховує витрати на реалізацію придатних залишків - 0,9 (с.с.134-137).

Відтак, вартість пошкодженого транспортного засобу ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 23 846,67грн (64 240,94 х 80,4 / 100 х 0,95 х 0,6 х 0,9 х 0,9).

Отже, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що експерт Федотов Ф.В. безпідставно визначив вартість утилізації пошкодженого автомобіля, як вартість металобрухту, не визначивши при цьому вартість непошкоджених деталей, що є порушенням Методики.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що сума страхового відшкодування, яка підлягала сплаті на користь позивача, становила 40 394,27грн (64 240,94грн - 23 846,67).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не здійснив належну оцінку наданих доказів, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідачу за рахунок позивача підлягає відшкодуванню сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 1 816грн 80коп.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного

цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.»

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у cправі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у cправі № 922/3289/21.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції, то додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 листопада 2024 року також підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - Ніколаєва Вадима Володимировича задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 7 листопада 2024 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 листопада 2024 року скасувати, ухваливши нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», , судові витрати у сумі 1 816грн 80коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук