єдиний унікальний номер справи 546/701/25
номер провадження 2/546/529/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., позивачки ОСОБА_1 , представниці позивачки адвоката Батюти Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Нехворощанської сільської ради та Виконавчий комітет Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

установив:

У липні 2025 року до суду звернулася позивачка з вищезазначеним позовом. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_3 . Починаючи з народження дочки ф до теперішнього часу відповідач зустрічався з дочкою лише декілька разів. Матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надавав і не надає. З жовтня 2022 року відповідач не сплачує аліменти на утримання ОСОБА_3 , у зв`язку з чим заборгованість по аліментам становить 111690,10 грн. Відповідно до рішення виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 08 листопада 2022 року місце проживання малолітньої ОСОБА_3 визначено разом із матір`ю ОСОБА_1 . Позивачка є власником земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає без реєстрації з 28.03.2023 по даний час. Відповідно до довідки КЗ Соколовобалківського закладу дошкільної освіти «Берізка» Нехворощанської сільської ради від 26.05.2025 за №2 за період з 19.05.2025 батько ОСОБА_2 жодного разу не відвідував заклад дошкільної освіти з метою спілкування з дитиною. Дитиною постійно опікується мама ОСОБА_1 . Відповідно до листа сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 21.11.2023 за №58-Ч/115/104/16/05-2023 ОСОБА_1 було здійснено 6 повідомлень за фактом вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 . За результатами перевірок було: винесено терміновий заборонний припис терміном 10 діб, складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, проводилася профілактичні бесіди про недопущення вчинення правопорушень.

Рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 17.06.2025 №78 затверджено висновок служби у справах дітей Нехворощанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Таким чином відповідач, починаючи з моменту народження дитини, проживав окремо від неї, не виконував своїх батьківських обов`язків з її виховання, не спілкувався з дочкою, не звертався до компетентних органів чи суду з приводу встановлення графіку відвідування і спілкування з дочкою. Крім того поведінка батька становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку, оскільки домашнє насилля відповідачем вчинялося в присутності малолітньої дитини та в стані алкогольного сп`яніння.

Посилаючись на вищезазначені обставини, Конвенцію ООН про права дитини, Закон України «Про охорону дитинства», положення статей 19, 150, 151, 165 СК України, позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні дії по справі та позиція сторін

Ухвалою судді від 30 липня 2025 року позов ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року у справі звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 11 вересня 2025 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування. За клопотанням позивачки підготовче засідання було відкладено на 30 вересня 2025 року.

30 вересня 2025 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 05 листопада 2025 року.

У судовому засіданні 05 листопада 2025 року позивачка ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_4 позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 05 листопада 2025 року не з`явився, 30 вересня 2025 року подав до суду письмову заяву у якій він позов визнав та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. При цьому суд зазначає, що указана позиція відповідачем ОСОБА_2 була висловлена також і у підготовчому судовому засіданні 30 вересня 2025 року, оскільки він зазначив, що у судове засідання 05 листопада 2025 року він з`явитися не зможе у зв`язку із проходженням ним військової служби.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Нехворощанської сільської ради та Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 106, 108).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 17).

Рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 08 листопада 2022 року №210 було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 18).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 09.05.2025 №02-27/1-98 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її діти, зокрема ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 28.03.2023 по даний час. За період проживання родини ОСОБА_2 , батько ОСОБА_3 на території сільської ради не з`являвся, дитину не відвідував і участі у вихованні не приймав (а. с. 19).

Згідно з довідкою КЗ Соколовобалківського закладу дошкільної освіти «Берізка» Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 26.05.2025 №2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує указаний комунальний заклад з 19 травня 2025 року. Протягом цього періоду батько, ОСОБА_2 , жодного разу не відвідував заклад дошкільної освіти з метою спілкування з дитиною з невідомих причин. Дитиною постійно опікується мама ОСОБА_1 (а. с. 20).

Відповідно до листа сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 21.11.2023 за №58-Ч/115/104/16/05-2023 ОСОБА_1 було здійснено 6 повідомлень за фактом вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , які зареєстровано СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області до Інформаційного порталу Національної поліції України за №1745 від 03.08.2022, «2020 від 25.08.2022, №2347 від 13.10.2022, №2445, 2447 від 14.10.2022 та №431 від 26.02.2023 (а. с. 21).

За результатами перевірок за повідомленнями ОСОБА_5 було: винесено терміновий заборонний припис терміном 10 діб та складено адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, проводилася профілактичні бесіди про недопущення вчинення правопорушень (а. с. 22 26).

Згідно з листом Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.02.2025 №871 та постанови про відкриття ВП 70744105 з примусового виконання судового наказу №546/812/22, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 27, 28).

Відповідно до договору купівлі продажу, укладеного 21 серпня 2023 року між ОСОБА_6 , продавцем, та ОСОБА_1 , покупцем, та посвідченого Уманцем М.В., приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, продавець передав у воластість покупця, а покупець прийняв у власність приватизовану земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1300 га та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за цією ж адресою (а. с. 29 31).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Центр первинної медико санітарної допомоги» Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області» від 09.06.2025 №48 у даному закладі відсутні записи щодо звернень ОСОБА_2 до амбулаторії з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У сі звернення до закладу охорони здоров`я з вищевказаною дитиною здійснювалися виключно її матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 32).

Відповідно до листа служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 26.06.2025 №01-19/192 на обліку служби перебували діти, як такі, що потрапили у складні життєві обставини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з серпня 2022 року по 01 березня 2023 року. Троє старших дітей стали свідками домашнього насильства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відносно їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до повідомлення СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 04.08.2022 №2959/115/104/16/05-2022. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 мав агресивну поведінку та неодноразово погрожував матері дітей, була необхідність взяти на облік Служби дітей всієї родинної групи. Оскільки в родині відбуваються постійні випадки вчинення домашнього насильства психологічного характеру ОСОБА_2 та переслідування відносно ОСОБА_1 , вона прийняла рішення про зміну місця проживання та виїхала з території Решетилівської громади. За період з 01.03.2023 і до цього часу громадянин ОСОБА_2 до служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради щодо визначення його участі у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та усунення перешкод у спілкуванні з нею не звертався , долею дитини не цікавився (а. с. 35).

Відповідно до повідомлення Сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 04.08.2022 №2959/115/104/16/05-2022 03 серпня 2022 року до чергової частини зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , її співмешканець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно неї та в присутності малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 , 2010 року народження, ОСОБА_8 , 2012 року народження, ОСОБА_9 , 2014 року народження, що виразилося у погрозах фізичною розправою та виразах нецензурною лайкою в адресу заявниці (а. с. 36).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а. с. 38).

Крім того ОСОБА_1 Решетилівським УСЗН було видано посвідчення серії НОМЕР_3 на дитину інваліда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а. с. 39 - 40).

Рішенням виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 17 червня 2025 року №78 було затверджено висновок служби у справах дітей Нехворощанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно указаного висновку з 28 березня 2023 року ОСОБА_1 разом з дітьми проживає на території Нехворощанської територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 . Мати самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням доньки, аліменти ОСОБА_2 не сплачує, що підтверджується довідкою Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.05.2025 №5896. Зі слів матері, батько не дарував подарунки своїй доньці ні на день народження, ні на день Святого Миколая, ні на Новий рік. Коли дитина хворіє батько її не провідує, не цікавиться станом її здоров`я та не надає жодної матеріальної допомоги на лікування. Батько не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з нею, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. 06 червня 2025 року було здійснено комісійний виїзд за адресою проживання сім`ї з метою обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 . У ході обстеження встановлено, що будинок знаходиться в хорошому стані, дотримані санітарно гігієнічні умови, наявні меблі для комфортного проживання сім`ї, в дітей наявні власні спальні ліжка, меблі та речі особистого користування, іграшки, книги, сезонний одяг. Посилаючись на викладені обставини, служба у справах дітей Нехворощанської сільської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 33, 34)

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частиною 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини(параграф 57, 58).

ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява№ 2091/13).

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої вказаної статті СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

З приводу посилання сторони позивача на факти вчинення батьком домашнього насильства відносно матері дитини суд зазначає наступне.

Під час розгляду судом та/або органом опіки та піклування спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду, обов`язково беруться до уваги факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності (частина четверта статті 22 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Законодавець поклав на суд обов`язок при вирішенні спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, відібрання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька дитини, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на законних підставах або не на основі рішення суду враховувати як факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини, так і за присутності дитини. Тобто, у разі посилання учасників сімейного спору на факти вчинення одним із учасників домашнього насильства обов`язково слід перевіряти чи відбувалося домашнє насильство щодо дитини або за її присутності (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року в справі № 753/23626/17).

Проте дослідивши надані позивачкою докази на підтвердження даної обставини, зокрема результатами перевірок органу поліції за повідомленнями ОСОБА_1 , судом не було установлено фактів вчинення відповідачем домашнього насильства відносно своєї доньки ОСОБА_3 або саме у її присутності.

А тому вчинення домашнього насильства відносно матері дитини не може бути самостійною підставою для позбавлення батька дитини батьківських прав відносно неї.

Однак судом у ході розгляду справи було установлено, що відповідач не бажає спілкуватися з дочкою та брати участь у її вихованні, практично з самого дня її народження дитини остаточно і свідомо самоусунувся від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, яка залишилася проживати із матір`ю, і можливість налагодження стосунків між ним та дочкою остаточно втрачена. Будь - які зв`язки між батьком та дитиною відсутні, що не було спростовано відповідачем.

Доказів на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про бажання відповідача брати участь у вихованні та розвитку дитини, він не надав. Будь якої заяви щодо заперечення проти позову відповідач до суду не надіслав, а навіть визнав позовні вимоги у повному обсязі, що свідчить про байдуже ставлення батька до своєї малолітньої дитини та повну відсутність зацікавленості життям дитини.

З огляду на викладене, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , оскільки він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та у повній мірі відповідає інтересам дитини.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Тобто при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Проте у даній справі малолітній дитині виповнилося лише три повних роки (17 листопада 2025 року виповниться чотири). Тобто, на час розгляду справи дитина ще не досягла віку й рівня розвитку, що може висловити свою думку з приводу даного спору.

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, виходячи з якнайкращих інтересів дитини, суд доходить висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Також, суд уважає за необхідне зазначити, що згідно частиною першою статті 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до статті 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Окрім того суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (частина третя статті 166 СК України).

Між тим, як установлено із матеріалів даної справи, державним виконавцем Решетилівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шут Т.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №70744105) з примусового виконання судового наказу №546/812/22, виданого Решетилівським районним судом Полтавської області, на підставі якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.10.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 28).

Тобто, питання щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 вже було вирішено Решетилівським районним судом Полтавської області та повторного вирішення не потребує.

Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на обставини даної справи, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

З урахуванням викладеного вище та встановлених у ході розгляду обставин справи, суд вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зчастиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 3028,00 грн.

Таким чином судовий збір за подання позовної заяви ОСОБА_1 становить 1211,20 грн.

Ухвалою судді від 12 серпня 2025 року у справі звільнено позивачку ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).

Згідно частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами частини першої статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Заяву про визнання позову ОСОБА_2 подав до початку розгляду справи по суті.

У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, ураховуючи положення статті 142 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню п`ятдесяти відсотків судового збору, який мав би бути сплачений при подачі позову, що становить 605,60 грн (1211,20 грн х 50%).

На підставі викладеного, та керуючись статтями 4, 12, 13, 76-80, 81, 83, 84, 133, 137, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Нехворощанської сільської ради та Виконавчий комітет Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав задовольнити у повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Реквізити для зарахування коштів до державного бюджету: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001).

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Представниця позивача ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 .

Третя особа Служба у справах дітей Нехворощанської сільської ради, місцезнаходження: вул. Миру, 3, с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області, 39354, ІКЮО в .

Представниця третьої особи Каракуця Ганна Михайлівна, адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа Виконавчий комітет Нехворощанської сільської ради як орган опіки та піклування, місцезнаходження: вул. Миру, 3, с. Нехвороща Полтавського району Полтавської області, 39354, ІКЮО в .

Повне рішення складено 05 листопада 2025 року.

Суддя Ю.В. Зіненко