Справа № 526/2591/25
Провадження № 2/526/1421/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 листопада 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської територіальної громади Миргородського району в особі Великобудищанської сільської ради Полтавської області, третя особа: Миргородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Великобудищанської територіальної громади Миргородського району в особі Великобудищанської сільської ради Полтавської області, третя особа: Миргородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно .

Свої позовні вимоги мотивуває тим, що житловий будинок в АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, де був зареєстрований ОСОБА_2 . 29.05.2006 року ОСОБА_2 склав заповітне розпорядження, яким все своє майно заповів позивачу. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_1 . Але, при зверненні до державного нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого на вказане майно.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти позовних вимог не заперечують.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки, особовий рахунок НОМЕР_1 числиться житловий будинок АДРЕСА_1 . Голова домогосподарства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Станом на 05.08.1992 рік крім нього, в будинку інших щареєстрованих осіб у будинку не значилося. За вказаним домогосподарством закріплена неприватизована земельна ділянка площею 0,43 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Свідоцтво про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не видавалось, речові права в погосподарській книзі не реєструвались.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації смертей 09.06.2006 зроблено відповідний актовий запис за №14, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.06.2006 року.

Згідно довідки, виданої виконкомом Великобудищанської сільської ради 11.11.2024 №451 померлий ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою АДРЕСА_1 один.

На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови державного нотаріуса Миргородської державної нотаріальної контори від 17.06.2025, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки нотаріусу не були надані оригінали документів, підтверджуючі право власності на нерухоме майно.

Відповідно до частин 3, 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

29 жовтня 2024 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» був виготовлений технічний паспорт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ПБТІ «Інвентаризатор» від 04.11.2024 року №11969 реєстрація права власності на житловий будинок садибного типу станом на лютий місяць 2004 за адресою: АДРЕСА_1 не проводилася.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як слідує зі змісту п. п. 5, 10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", за відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 346, 367, 1216, 1222, 1223 ЦК Українист.ст. 12, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Великобудищанської територіальної громади Миргородського району в особі Великобудищанської сільської ради Полтавської області, третя особа: Миргородська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно -задовольнити .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок, позначений в технічному паспорті літ. «А-1», з погребом вхідним літ. «а1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,43 га, що належить Великобудищанській територіальній громаді після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.11.2025 року.

Суддя: С. А. Киричок