Провадження №2-н/367/2750/2025
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія Комфорт-Центр 1» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія Комфорт-Центр 1» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

16 вересня 2025 року, відповідно до ч.1 ст. 187 ЦПК України, судом отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Перевіривши заяву й додані до неї матеріали, суд встановив, що вказана заява не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 2 статті 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, крім іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу також додаються і інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається, заявником не надано документів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги та із наданих доказів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 є божником по оплаті житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, влисником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1

Долучені до заяви докази на підтвердження права власності на об`єкт нерухомості, за яким утворилась заборгованість, за боржником ОСОБА_1 , не є актуальним доказом та не підтверджують права власності та користування боржником об`єктом нерухомості, за період, в який утворилась заборгованість.

Оскільки до заяви не додано належних доказів на підтвердження належності боржнику об`єкту, за яким нарахованого заборгованість (право власності, користування, тощо), а надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, не є належним та допустимим доказом того, що ОСОБА_1 є боржником за адресою АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», де зазначено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржників на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення, та з урахуванням тієї обставини, що із заяви Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Ірпінь» Ірпінської міської ради про видачу судового наказу не вбачається порушення права грошової вимоги, до заяви не додано документів, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до частини 1 статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія Комфорт-Центр 1» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.С. Кухленко