Справа № 585/3479/25
Номер провадження 2/585/1412/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі :

головуючого судді Євлах О.О.,

за участі:

секретаря :- Безручко О.П.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом ОСОБА_1

до

відповідач: ОСОБА_2

вимоги заявника: про стягнення аліментів ,-

негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 (далі позивач), звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

2. Позовну заяву обґрунтувала тим, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Пустовійтівської сільської ради Роменського району Сумської області 10.07.2007 року.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2018 року по справі №585/1740/18 з відповідача стягувались аліменти на утримання сина до його повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки з 01.09.2023 року він є студентом денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Роменський фаховий коледж Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана», термін закінчення навчання 31.01.2027 рік, дана інформація підтверджується довідкою №193 виданою відокремленим структурним підрозділом «Роменський фаховий коледж Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» 27.08.2025 року.

Шлюб між батьками позивача було розірвано 08.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 11.08.2010 року.

В свою чергу, відповідач є особою працездатного віку. Мати позивача працює та надає постійну допомогу на утримання сина. Враховуючи вищевказані обставини, вважаю за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, так як відповідач має ще 2-х дітей від іншого шлюбу.

3. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду повідомлені. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх обов`язкової участі, в т.ч. в загальному провадженні суду не надали.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 09 травня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін призначено до розгляду в судовому засіданні на 05 червня 2025 року.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ( а.с.3-4)

8. Згідно Витягу з Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.4 на зв)

9.Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ( а.с.6)

10. Згідно виконавчого №585/1740/18 (2/585/739/18) з ОСОБА_2 за рішенням суду від 11.11.2009 року стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 930 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття. ( а.с.6 на зв.)

11. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 06 липня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. ( а.с.7)

12. Згідно довідки №193 від 27.08.2025 року ОСОБА_1 дійсно є студентом 3 курсу групи М-3-1 денного відділення Відокремленого структурного підрозділу «Роменський фаховий коледж Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана» з 01.09.2023 року . Термін закінчення навчання 31.01.2027 року. ( а.с.8)

V. Норми права.

13. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ч.3 ст.199 ЦПК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

VI. Оцінка суду.

14. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Суд враховує, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , син навчається і потребує матеріальної допомоги.

В той же час позивачем не надано вагомих обґрунтувань , що ОСОБА_1 потребує допомоги від батька саме в розмірі 1/6 частини від його заробітку ( доходу).

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

До позовної заяви позивач не надав доказів на підтвердження понесених ним витрат на наввчання, як то вартість підручників, оплата проживання в гуртожитку, вартість проїзду до навчального закладу та ін.

Так відповідно до рішення суду від 29 травня 2018 року з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2 (позивача в цій справі) стягнуто аліменти в розмірі що становить 930 гривень на місяць.

Позивач ( його мати ОСОБА_4 на чию користь сплачувались аліменти на неповнолітнього ОСОБА_1 ) з 2018 року не зверталась з заявою про збільшення розміру аліментів.

Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу ) щомісячно, що при перерахунку, виходячи з середньої заробітньої плати по регіону, розмір стягнутих аліментів буде більшим, ніж стягувались на утримання позивача до досягнення ним повноліття.

Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу суду не надано, а тому відповідач має змогу надавати допомогу на утримання сина у визначеному судом розмірі. Зважаючи на викладене, та враховуючи фінансовий стан сторін, з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчатися, аліменти в розмірі 1/ 8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання до 31.01.2027 року. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для утримання повнолітньої сина, який навчається.

VІІ. Розподіл судових витрат.

15. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню 726,72 гривень (1/8*100/ 1/6=3/4)

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надала Договір про надання правничої допомоги від 16.07.2025 року ( а.с.15), квитанцію від 16.0.2025 рорку про сплату на користь ОСОБА_5 6000 гривень ( а.с.16)

На підтвердження витрат на правову допомогу відповідач надав Договір про надання правової допомоги від 09.09.2025 року ( а.с.15 на зв.), Акт приймання-передачі наданих послуг від 09 вересня 2025 року з вартістю витрат на оплату правничої допомоги 2422,40 грн. ( а.с.16), розрахунок розміру витрат на правничу допомогу розміром 2422,40 грн. ( а.с.16 на зв.)

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, доказами наданими позивачем та відповідач на підтвердження понесених ним витрат на оплату правничої допомоги, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатами роботи, зважаючи на часткове задоволення справи, вважає, що відшкодуванню підлягають витрати понесені сторонами на оплату правничої допомоги є 1211,20 гривень, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 200, 201, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,- задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ), аліменти на його утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду -09.092025 року по час закінчення навчання 31.01.2027 року, але не довше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в дохід держави 726,72 гривні судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 1211, 20 гривень витрат на оплату правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Сумського апеляційного суду через єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, або через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ