Номер провадження: 22-ц/813/4867/25
Справа № 523/2256/24
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, визнання акта недійсним, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, зобов`язання вчинення певних дій, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить:

1) визнати дії AT «ДТЕК Одеські електромережі» щодо встановлення комерційних приладів вимірювальної техніки за адресою АДРЕСА_1 , незаконними;

2) визнати Акт встановлення/заміни засобу обліку №2062178 від 16.11.2023 року складений підрозділом північний AT «ДТЕК Одеські електромережі» по адресу вул. Академіка Заболотного, будинок 71, кор. 1, квартира 33, м.Одеса, недійсним;

3) зобов`язати AT «ДТЕК Одеські електромережі» встановити за адресою АДРЕСА_1 засіб вимірювальної техніки електроенергії однофазний, однотарифний електролічильник активної енергії та встановити пропускну потужність - 7 кВт.;

4) стягнути з AT «ДТЕК Одеські електромережі» на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 279,24 грн.;

5) стягнути з AT «ДТЕК Одеські електромережі» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 304 279,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

02 травня 2019 року за вказаною адресою було встановлено нетарифний ЗВТ лічильник електроенергії на межі експлуатаційної відповідальності напругою 0.22кВ.(220В.) з помісячним обліком електроенергії NP-06 TD MME.1F.1SM-U, який згідно договору мав пропускну потужність - 7 кВт. за класом точності -1, термін технічної перевірки якого, природно не пройшов.

16 листопада 2023 року АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» у його відсутність демонтувало вищезазначений ЗВТ та встановило багатотарифний (багатофункціональний) ЗКО електроенергії GAMMA Ю0.(80А). АТ «ДТЕК» встановив ЗКО електроенергії побутовому споживачу, порушивши вимоги п. 5.13.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018р. (у редакції постанови НКРЕКП №716 від 20.03.2020р.), який передбачає обов`язкову установку ЗКО електроенергії промисловим споживачам, які відносяться до групи «А» у складі вузлів обліку яких є електроустановки, що підпадають під приєднану потужність 160кВА (150кВт). Встановлений ЗКО електроенергії GAMMA 100 передбачає наявність автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії та керування даними тощо (далі АСКОЕ ) якої у наявності немає. Жодного документа про встановлення вказаного лічильника йому надано не було, в тому числі акту експлуатаційної відповідальності та балансової належності, та інших документів.

Приєднання ЗКО електроенергії зроблено на межі напруги 0.22 кВ. (220 В.) і так як у наявності автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії та керування даними тощо немає, то розрахунок суми за спожиту електроенергію здійснюється за нетарифними показами.

Щодо врегулювання небалансів електроенергії, він як побутовий споживач у даному випадку ніякого відношення немає.

ОСР АТ «ДТЕК Одеські електромережі» порушив п.4 Постанови НКРЕКП №955 від 04.09.2018 року «Про затвердження Порядку розроблення та подання на заствердження планів розвитку систем розподілу та інвестиційних програм операторів систем розподілу» у редакції постанови НКРЕКП від 14.03.2023 №449.

ЗКО та ЗВТ електроенергії мають різні тарифи та умови експлуатації.

Йому, як пенсіонеру з інвалідностю, складно та незрозуміло як фіксувати свідчення, незаконно встановленого двозонного (багатотарифного) ЗКО спожитої електроенергії, оскільки дисплей цього ЗКО дуже маленький, який показує 8 показників, 4 тарифи, незрозуміло що це за свідчення і до чого вони відносяться. Станом на 01.12.2023 року ним за придбану і фактично використану електроенергію своєчасно надавалися покази ЗВТ і проводилася оплата. Станом на 26.11.2023 року показники ЗВТ електроенергії, який демонтували, йому невідомі, так як Актів демонтажу не було, але він вимушено оплатив авансом 100 грн. 03.01.2024 року позивач подав заяву до генерального директора ТОВ «Енергопоставка» Романчука О.М. з приводу вирішення питання щодо встановлення іншого ЗВТ з помісячним (нетарифним) обліком електроенергії. 01.02.2024 року йому надали відповідь, однак поставлені ним питання були проігноровані.

11 січня 2024 року ним було отримано листа від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», з копією Акта №2062178 від 16.11.2023р. про встановлення ЗКО електроенергії за його адресою, в якому вказано про заміну ЗВТ без його участі, а також те, що пропускна потужність встановленого ЗКО 0.1 кВт. (це 100 ват.) до заміни ЗВТ згідно договору потужність -7кВт. Також вказано, що ЗКО-електроенергії ідентичний демонтованому ЗВТ. Але із вказаними показами в Акті про встановлення/заміну АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» №2062178 від 16.11.2013 року він не погоджується, а саме: 41 кВт. за ціною по 2.64 грн/кВт. тобто, 108, 24 грн, як і з монтажем ЗКО.

Станом на 25 січня 2024 року, з урахуванням авансу, заборгованість за спожиту електроенергію по його особовому рахунку на підставі наданих АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» показів до ПУП СО ТОВ «ООЕК» складає 99,48 грн.

Позивач вважав, що АТ «ДТЕК» порушив вимоги абз.3 п.2.4.2 ПРРЕЕ, затвердженого постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., якою потужність встановлено для побутового споживача не нижче 5кВт., а згідно договору пропускна потужність має бути 7 кВт для ЗВТ електроенергії встановленого на межі експлуатаційної відповідальності, напругою 0.22 кВ (220В) за вище вказаною адресою, та вимоги п.6 ч.1 ст. 58, п.п.2,9,10,12,15 ч.2 ст. 3, ч.1 ст. 60 ЗУ «Про ринок електричної енергії».

Матеріальні витрати, які поніс позивач, складають 279 грн (папір вартістю 171 грн., та незаконне нарахування 108,24 грн.

Крім того, в результаті незаконних дій АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», та нечесної підприємницької діяльності, умисного викривлення документів, введення в оману, порушення свободи волевиявлення вибору, зловмисного створення несправедливих умов та встановлення жорстких обов`язків, позивач поніс моральні страждання, які полягають у душевних стражданнях, що вплинуло на погіршення фізичного стану здоров`я.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.

08 березня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким зазначив що позивачем до позовної заяви не додано жодного належного та допустимого доказу, який переконливо свідчив би про незаконність дій відповідача.

З 01 січня 2019 року АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» є Оператором системи розподілу (наділі ОСР) на території м. Одеси та Одеської області, на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 06.11.2018 р. № 1345.

Порядок приєднання до електричних мереж систем розподілу регулюється Кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 310.

11 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 р. № 2019-VIII.

Постановою НКРЕКП від 06.11.2018р.: № 1345 було прийнято рішення, згідно якого АТ «Одесаобленерго» анульовано 01.01.2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 16 жовтня 1996 року №157, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 16 жовтня 1996 року №158.

Разом з тим, пунктом 1 постанови НКРЕКП від 06.11.2018р. №1345 було прийнято рішення про видачу АТ «Одесаобленерго» ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, яка набирає чинності з 01.01.2019 р.

11 вересня 2020 року АТ «Одесаобленерго» змінило найменування на Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські Електромережі». Таким чином, Товариство є правонаступником майна, прав та обов`язків АТ «Одесаобленерго».

Відповідно до Кодексу системи розподілу затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018 (далі - КСР) та Правил Роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (далі - ПРРЕЕ), є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку, зазначено права, обов`язки та відповідальність учасників роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до ПРРЕЕ, на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку. Для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Відповідно до ПРРЕЕ, на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається.

Пунктом 1.2.1 Кодексу коміреційного обліку визначає такі поняття як: засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) та засоби комерційного обліку електричної енергії (ЗКО). Тому, визначення понять ЗВТ та ЗКО позивачем на власний розсуд свідчить про намагання введення суду в оману.

За адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я позивача.

Згідно інвестиційної програми 2023 року АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, буд. 71, корп. 1, кв. 33 - 16.11.2023р. було здійснено заміну приладу обліку електричної енергії, про що складено відповідний Акт заміни приладу обліку від 16.11.2023р.

Відповідно до вказаного Акту заміни приладу обліку був знятий електролічильник ИР-06 ТБ MME.F11SM.IJ, на якому були зафіксовані покази 51542, та встановлений електролічильник типу NР-06 NDV ММЕ. 1F.1USM-U з показами напівпік/день 00000000,0, ніч 00000000,0, та загальні 00000000,0.

Засоби обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок.

Нормами діючого законодавства у сфері електроенергії, зокрема ні ЗУ «Про ринок електричної енергії», ні ПРРЕЕ, ні ККО, ні Правилами улаштування Електроустановок, не передбачено обов`язок відповідача узгодити зі споживачем тип, марку електролічильника і місце його розташування.

Також, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди у заявленому обсязі, оскільки у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

За відсутності доказів порушення відповідачем прав позивача, позовні вимоги є безпідставними, та як наслідок не підлягають задоволенню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, визнання акта недійсним, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції не надано оцінки усіх викладеним обставинам у позовній заяві, не досліджено матеріали справи та докази, а тому надано неправильну оцінку обставинам справи та помилково відмовлено у задоволенні позову.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 15 жовтня 2025 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

10 жовтня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи до кінця війни, яка вмотивована тим, що йому 61 рік, у нього бракує стажу роботи електрозварником ручного зварювання для нарахування пенсії за шкідливими умовами за віком, тому йому потрібно допрацювати. Але вік та відсутність належних документів у більшості підприємств, ускладнює пошук роботи в умовах воєнного стану в Україні, тому пошук роботи здійснює Одеська філія Одеського обласного центру зайнятості, де він зареєстрований як безробітний вдруге з 30 вересня 2025 року. Для нього життєво важливо доопрацювати на підприємстві, яке має атестацію робочого місця зварювання та відповідну декларацію, щоб отримати достойну пенсію, тому ОСОБА_1 потрібен час, якого потребує дана справа і «неможливо працювати і займатись справою».

Розглянувши вказану заяву про відкладення розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Колегія суддів звертає увагу, що у межах апеляційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому підстав для розгляду справи з обов`язковою участю сторін суд апеляційної інстанції не знаходить.

Таким чином, поважність причин відкладення судом апеляційної інстанції не встановлена, заявники реалізували своє право на викладення відповідних аргументів та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони у справі.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 жовтня 2025 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 та є споживачем електричної енергії за вказаною адресою. Інша 1/2 частини вказаної квартири належить ОСОБА_2 . Ці обставини підтверджуються рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2016 року по справі № 523/10672/15-ц.

На ім`я позивача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 для розрахунків за спожиту електричну енергію.

Відповідно до Акту № 7297589 від 02.05.2019 року за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 було встановлено нетарифний ЗВТ лічильник електроенергії на межі експлуатаційної відповідальності напругою 0.22кВ.(220В.) з помісячним обліком електроенергії NP-06 TD MME.1F.1SM-U, який згідно договору мав пропускну потужність - 7 кВт. за класом точності -1.

Відповідно до Інвестиційної програми з розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» на 2023 рік, затвердженої постановою НКРЕКП від 28.02.2023 №357, передбачена безкоштовна заміна лічильника за адресою: АДРЕСА_1 , ; 04002/2437333, ОСОБА_1 , номер НОМЕР_3 .

16 листопада 2023 року АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» за вказаною адресою було здійснено заміну приладу обліку електроенергії, а саме з NP-06 TD MME.1F.1SM-U на тип NР-06 NDV ММЕ. 1F.1USM-U, про що складено Акт № 2062178 від 16.11.2023 року.

Вказаний Акт №2062178 від 16.11.2023 року складений уповноваженою особою АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» в якому зафіксовані показання знятого електролічильника NP-06 TD MME.1F.1SM-U - 51542, а також показання встановленого електролічильника типу NР-06 NDV ММЕ. 1F.1USM-U напівпік/день 00000000,0, ніч 00000000,0 та загальні 00000000,0.

Відповідно до наданої відповіді ТОВ «ООЕК» від 11.01.2024 року на письмове звернення ОСОБА_1 , зазначено, що заміна та встановлення електролічильника типу NР-06 NDV ММЕ. 1F.1USM-U здійснювалася згідно інвестиційної програми 2023. При виконанні заміни приладу обліку, представниками АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» складено Акт № 2062178 від 16.11.2023 року в якому зафіксовано показання знятого лічильника та показання встановленого. Вказаний Акт залишено представнику ОСББ, в присутності якого проводилася заміна. Зазначено також, що АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» заздалегіть повідомляло та попереджувало мешканців будинку про дату проведення робіт, заміни електричних лічильників. До наданої відповіді додано Акт № 2062178 від 16.11.2023 року.

Відповідно до наданої відповіді ТОВ «ООЕК» від 01.02.2024 р. на звернення ОСОБА_1 , вбачається деталізація спожитого обсягу електричної енергії згідно особового рахунку позивача та зафіксованих показів засобу обліку: нарахування за листопад 2023р

- за період з 01.11.2023 по 16.11.2023р- 41 кВтгод:

- за період з 16.11.2023р. по 01.12.2023р. обсяг електричної енергії розподілений за зонами доби: зоною напівпік ( день) -14 кВтгод; за зоною ніч-9 кВтгод.

Загальний обсяг електричної енергії спожитої у листопаді 2023 року складає 64 кВтгод.

Для індивідуальних побутових споживачів електричної енергії з 01.06.2023 року встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 ( зі змінами) фіксована ціна 2,64 грн за 1кВтгод.

За двозонними тарифами, диференційованими за період часу: Нічний (23:00-07:00) діє тарифний коефіцієнт 0,5 від фіксованої суми 2,64 грн., інші години доби повний тариф 2,64 грн.

Розрахунок вартості обсягу спожитої електричної енергії за листопада 2023 року був проведений ТОВ « ООЕК» наступним чином:

з 01.11.2023 по 16.11.2023 рік спожито 41 кВтгод тариф 2,64 грн, нараховано 108,24 грн.

з 16.11.2023 по 01.12.2023 рік спожито 14 кВтгод тариф 2,64 грн, ніпівпік (день) нараховано 36,96 грн.

з 16.11.2023 по 01.12.2023 рік спожито 9 кВтгод тариф 1,32 грн ніч, нараховано 11,88 грн. Всього нараховано 157,08грн.

Матеріали справи містять квитанції про сплату ОСОБА_1 , грошових коштів за електропостачання за травень 2023 року, червень 2023 року, липень 2023 року, серпень 2023 року, вересень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 року, березень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року. Також, позивач надав суду виставлені ООЕК рахунки за електроенергію за липень 2023 року, серпень 2023 року, жовтень 2023 року, листопад 2023 року, грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 року, березень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року, червень 2024 року, грудень 2024 року.

Щодо позовної вимоги про визнання дій відповідача незаконними, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими часниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017р. (надалі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018р. (Далі Правила, ПРРЕЕ).

З впровадженням нової моделі ринку електричної енергії в Україні пунктом 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01.01.2019 вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. У разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за договорами на постачання електричної енергії.

Статтею 4 вказаного Закону встановлено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про надання послуг з розподілу.

Правила роздрібного ринку електричної енергії, які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. (п. 1.1.1 ПРРЕЕ).

За умовами п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктами 2.1.1, 2.1.2 ПРРЕЕ встановлено, що відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи. Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем.

Згідно з п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил. Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

У відповідності до ст. ст. 8, 45 Закону України «Про ринок електричної енергії» господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії. Розподіл електричної енергії здійснюється оператором системи розподілу. Діяльність з розподілу електричної енергії підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства.

З урахуванням вищезазначених змін до законодавства, що регулює сферу електропостачання, з 01 січня 2019 року АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Одеської області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1345.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач є споживачем електричної енергії, на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 для розрахунків за спожиту електричну енергію.

Споживачі зобов`язані оплатити за отримані послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з відповідачем не позбавляє його обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, у постанові Верховного Суду від 06.12.2023р. у справі №212/10834/21 а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

На виконання ЗУ «Про ринок електричної енергії» створено ТОВ «ООЕК», яке з 01.01.2019 здійснює функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території та проводить діяльність по забезпеченню електропостачання юридичних та побутових споживачів Одеської області.

Частиною 3 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено обсяг зобов`язань оператор системи розподілу. Зокрема, дотримуватися ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; оприлюднювати на своєму офіційному веб-сайті інформацію про умови надання послуг з розподілу електричної енергії та послуг з приєднання до системи розподілу, показники якості послуг та іншу інформацію відповідно до законодавства; здійснювати відшкодування (компенсацію) користувачу системи у разі недотримання оператором системи розподілу показників якості послуг, визначених договором про надання послуг з розподілу та Регулятором; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; укладати договори, які є обов`язковими для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів; припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника у порядку, визначеному кодексом системи розподілу; відновлювати електроживлення споживача за зверненням електропостачальника у порядку, визначеному кодексом системи розподілу.

Частиною 2 статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначений обсяг зобов`язань електропостачальника. Зокрема, електропостачальник зобов`язаний: надавати споживачам у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, дані про споживання ними електричної енергії; надсилати споживачу остаточний рахунок не пізніше шести тижнів після зміни електропостачальника; надавати послуги з постачання електричної енергії споживачам із дотриманням установлених показників якості послуг; не пізніше ніж за 15 днів до початку здійснення діяльності з постачання електричної енергії оприлюднювати на своєму веб-сайті правила роздрібного ринку; надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку електричної енергії, в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та т.інш.

Зазначеним обов`язкам електропостачальника кореспондують визначені ст. 58 цього ж Закону права споживача, які, серед іншого, передбачають, що споживач має право: отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та стандартами якості електричної енергії; на компенсацію, що застосовується у разі недотримання показників якості послуг електропостачання; на доступ до інформації щодо діяльності на ринку електричної енергії у порядку та обсягах, визначених правилами ринку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; подавати відповідному електропостачальнику, оператору системи розподілу звернення, скарги та претензії, зокрема щодо якості електропостачання, щодо надання послуг з постачання електричної енергії та отримувати в установленому законодавством порядку вмотивовані відповіді або повідомлення про заходи щодо усунення електропостачальником причин скарги; отримувати від відповідного електропостачальника інформацію, передбачену законодавством та умовами договору постачання електричної енергії споживачу.

В обґрунтування підстав для визнання дій АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» щодо встановлення ЗКО неправомірними, визнання Акту встановлення /заміни засобу обліку недійсним та зобов`язання встановити за адресою АДРЕСА_1 , засіб вимірювальної техніки електроенергії однофазний, однотарифний електролічильник активної енергії пропускної потужність - 7 кВт., позивач зазначає про незаконність заміни лічильника без його згоди, незаконність встановлення комерційного лічильника, а також те, що лічильники ЗВТ та ЗКО мають різні тарифи та умови експлуатації, тому як йому як пенсіонеру з інвалідності складно та незрозуміло як фіксувати свідчення ЗКО, який на його думку встановлено у незаконний спосіб у його відсутність та сфальсифікуваши покази демонтованого лічильника.

Дослідивши надані суду докази, подані як позивачем так і відповідачем, зокрема відповіді АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» та ТОВ «ООЕК» на звернення позивача, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, позивачем не доведена протиправність дій відповідача, яка призвела до порушення його прав.

Відповідно до Кодексу системи розподілу затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018 (далі - КСР) та Правил Роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (далі - ПРРЕЕ), які є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку зазначено права, обов`язки та відповідальність учасників роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до ПРРЕЕ, на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

Для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку та Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Розрахункові засоби вимірювальної техніки електричної енергії, технічні засоби контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, засоби вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії встановлюються відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку, цих Правил та проектних рішень.

Перелік точок комерційного обліку на об`єкті споживача (площадці комерційного обліку), крім випадків простої схеми обліку із застосуванням одного лічильника прямого включення, зазначається з наведенням ЕІС-кодів, у додатку до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії «Відомості про розрахункові засоби обліку активної та реактивної електричної енергії (місце та дата встановлення, тип, покази, дані щодо повірки, відповідальний за збереження тощо).

У підпункті 28 пункту 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 311 від 14.03.2018 р. (далі - ККОЕЕ) вказано:

інтервальний лічильник - лічильник електричної енергії, що вимірює обсяг електричної енергії, формує та відображає результат вимірювання диференційовано за періодами часу;

лічильник електричної енергії (лічильник) - ЗВТ, що здійснює вимірювання та реєстрацію кількості електричної енергії та, опціонально, величини електричної потужності, параметрів якості електричної енергії та безперервності її розподілу, інших фізичних параметрів електричної енергії в точці вимірювання;

засоби комерційного обліку електричної енергії (ЗКО) - узагальнена назва засобів, що використовуються для здійснення комерційного обліку електричної енергії (ЗВТ, допоміжне обладнання, засоби та системи збору та обробки результатів вимірювання, формування, збереження та передачі даних комерційного обліку та керування даними тощо) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 2 пункту 5.6.1 ККОЕЕ, дії щодо забезпечення комерційного обліку електричної енергії, які ініційовані замовником (споживачем або іншими учасниками ринку) або які вимагаються нормативно-правовими актами, здійснюються за рахунок замовника або ВТКО відповідно, якщо інше не встановлено законом, зокрема: заміна (зокрема монтаж/демонтаж), технічне обслуговування, відновлення працездатності, ремонт, повірка, контрольний огляд, експертиза, позачергова технічна перевірка стану функціонування (працездатності) належних замовнику ЗКО, схем підключення ЗВТ та інших складових вузлів обліку (вимикачів, роз`єднувачів та пристроїв захисного відключення, шаф обліку та захисних екранів тощо), дооблікових та післяоблікових електричних кіл, перевірка надійності підключення та перетяжка з`єднувальних контактів неопломбованих силових та інтерфейсних електричних кіл.

Підпунктом 18 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний - у разі вибору споживачем тарифу чи комерційної пропозиції, що передбачає розрахунки за тарифами, диференційованими за періодами часу (у тому числі за годинами доби), забезпечити застосування відповідних засобів диференційного (погодинного) вимірювання обсягу електричної енергії.

Згідно з п.п. 25 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний проводити за власний рахунок планову повірку, ремонт і заміну засобів вимірювальної техніки, які перебувають у нього у власності, у терміни, встановлені нормативно-правовими актами, нормативно-технічними документами та договором.

Відповідно до п. 5.8.1 ККОЕЕ заміна або зміна місця встановлення справного, непошкодженого та повіреного ЗКО, встановленого відповідно до виданих технічних умов та/або рекомендацій та який відповідає вимогам цього Кодексу, ПУЕ та проєктним рішенням (незалежно від того хто є власником ЗКО), здійснюється ППКО за рахунок ініціатора такої заміни/зміни та виключно за взаємною документально підтвердженою згодою власника ЗКО, СПМ та оператора мережі.

Відповідно до п. 5.1.4, 5.1.5 ПРРЕЕ, оператор системи несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або електропостачальнику, іншому учаснику роздрібного ринку збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил. Оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання.

Відповідно до п. 12.1.6 ККОЕЕ, програму модернізації вузлів обліку електричної енергії розробляє ВТКО.

Відповідно до п. 1.2 Порядку розроблення та подання на затвердження планів розвитку систем розподілу та інвестиційних програм операторів систем розподілу, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.09.2018 №955, інвестиційна програма (ІП) - оформлені з урахуванням вимог цього Порядку зобов`язання оператора системи розподілу щодо виконання у визначені терміни та за рахунок відповідних джерел фінансування комплексу заходів ІП, спрямованих, зокрема, на підвищення рівня надійності, безпеки, економічності та забезпечення ефективного функціонування активів оператора системи розподілу; розвиток системи розподілу; поліпшення якості надання послуг з розподілу електричної енергії; зниження технологічних витрат електричної енергії.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач на виконання п. 12.1.6 ККОЕЕ, п.п. 25 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, п. 1.2 Порядку розроблення та подання на затвердження планів розвитку систем розподілу та інвестиційних програм операторів систем розподілу, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.09.2018 №955, за власний рахунок, згідно інвестиційної програми на 2023 рік, здійснив заміну позивачу приладу обліку електричної енергії, встановивши електролічильник типу NP-06 ND MME.1F.1USM-U.

Суд першої інстанції вмотивовано констатував, що знятий лічильник - NP-06 TD MME.1F.1SM-U - 51542, не належав позивачу ОСОБА_1 , а знаходився на балансі відповідача АТ «ДТЕК Одеські Електромережі». Виконанння Інвестиційної програми було обов`язком відповідача, наслідком невиконання якої є накладення на відповідача штрафних санкцій.

У складеному уповноваженою особою АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» Акті № 2062178 від 16.11.2023 року зафіксовані показання знятого електролічильника NP-06 TD MME.1F.1SM-U - 51542, а також показання встановленого електролічильника типу NР-06 ND ММЕ. 1F.1USM-U напівпік/день 00000000,0, ніч 00000000,0 та загальні 00000000,0.

Відповідно до наданої відповіді АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» від 11.01.2024 року вбачається, що Акт № 2062178 від 16.11.2023 року залишено представнику ОСББ, яке обслуговує будинок АДРЕСА_3 , в присутності якого і проводилася заміна. Також у відповіді зазначено, що про дату проведення робіт про заміну лічильників було попереджено мешканців будинку заздалегіть, шляхом розміщенні оголошення на кожному під`їзді даного будинку.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року по справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року по справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).

У даному випадку позивач ОСОБА_1 не довів свого порушеного права, внаслідок здійснення відповідачем процедури заміни лічильника без його згоди.

Доказів того, що встановлений лічильник не відповідає визначеним законодавством вимогам, позивачем суду не надано, як і не надано доказів його неналежного встановлення.

Доказів того, що АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» сфальсифікував покази демонтованого лічильника NP-06 TD MME.1F.1SM-U, суду також не надано, а у позовній заяві позивач лише припускає такі дії та зазначає про те, що сам не пам`ятає про останні покази демонтованого лічильника.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що замінений позивачу АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» лічильник NР-06 NDV ММЕ. 1F.1USM-U є двохзонним та багатотарифним, що дозволяє економити електроенергію у нічний час доби, оскільки з 23.00 до 07.00 год. тариф складає 0,5 фіксованої ціни (2,64 грн), а інші години доби складає фіксовану ціну 2,64 грн.

Так, згідно з п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів спожитої електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. Відповідно Кодексу комерційного обліку зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на Оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

У силу п. 4.13 ПРРЕЕ для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу (п.4.14. Правил).

Пунктом 1.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що дія Кодексу поширюється на всіх учасників ринку електричної енергії та постачальників послуг комерційного обліку, що ними залучаються.

Пунктом 6.1 Перехідних положень Кодексу комерційного обліку встановлено, що обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться ППКО та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісячно відповідно до умов договору.

Пунктом 6.1 Розділу VIII Кодексу комерційного обліку передбачено, що за домовленістю між ППКО і споживачем споживач може знімати покази лічильника самостійно, надаючи ППКО цю інформацію відповідно до умов договору зі всіх лічильників, встановлених на об`єктах споживача. Споживач зчитує та направляє дані ППКО відповідно до процедур, встановлених кодексом.

За результатом обробки отриманої інформації та визначення кількості використаної споживачем електричної енергії ППКО передає дані до енергопостачальника, який на підставі отриманих даних виставляє рахунок споживачу за спожиту електричну енергію.

Іншого способу визначення обсягів спожитої електричної енергії споживачем та виставлення на основі цих даних рахунків, наразі чинним законодавством в сфері електроенергетики не передбачено.

Пунктом 8.6.15. Кодексу комерційного обліку визначено, що дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО.

Тобто, позивачу було встановлено лічильник, який дозволяє навпаки заощаджувати на електроенергії, іншого позивачем ОСОБА_1 суду не доведено.

Для доведення того, що відповідач порушив права позивача за вказаних обставин, позивачу слід було надати суду докази того, що відповідач поставив позивача у гірше становище в порівнянні з іншими споживачами. Однак, під час розгляду справи позивач таких доказів суду не надав.

Щодо тверджень позивача про різницю тарифів між демонтованим лічильником та встановленим, що вводить його у скрутне матеріальне становище, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

05 червня 2019 року Кабінетом Міністрів було прийнято Постанову №483 «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії ( Надані Положення).

Додатком № 3 до Положення визначено, що фіксована ціна для індивідуальних та колективних побутових споживачів з 1 червня 2023 року по 30 квітня 2024 року складає 2,64 грн з ПДВ.

Тобто, ТОВ «ООЕК» постачає електричну енергію побутовим споживачам за фіксованою ціною, встановленої Додатком №3 до Положення «Про затвердження Положення про покладання спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії».

З наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів позивача щодо надмірних нарахувань кВтгод, за показами встановленого відповідачем лічильника.

АТ «ДТЕК Одеські електромережі» наділений виключним правом як адміністратор комерційного обліку (АКО) та постачальник послуг комерційного обліку (ППКО) визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії.

З огляду на наведене слідує, що щомісячні рахунки за спожиту електричну енергію формуються ТОВ «ООЕК» на підставі даних (початкові показники, кінцеві показники, обсяг спожитої електричної енергії в поточному розрахунковому періоді) отриманих від АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

Можливість коригування показників лічильників у випадку незгоди споживачів із виставленими АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» обсягами поставленої та спожитої електричної енергії законодавчими актами не передбачено.

Частина 3 п. 2.3.5. ПРРЕЕ передбачає, що у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки або визначення суми у пред`явленому до оплати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії, споживач подає про це заяву учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ. Учасник ринку протягом 5 робочих днів від дня одержання заяви перевіряє документ (рахунок) щодо оплати електричної енергії, послуг з розподілу (передачі), комерційного обліку електричної енергії, компенсації перетікань реактивної електричної енергії тощо, у разі необхідності звертається в установленому Кодексом комерційного обліку порядку щодо перевірки даних комерційного обліку.

На підставі отриманих за результатами перевірки даних комерційного обліку електропостачальник, оператор системи та постачальник послуг комерційного обліку за необхідності, проводять відповідні коригування.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звертався до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» щодо неправильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки, після заміни лічильника, що визнав у судовому засіданні.

Обґрунтованих заперечень щодо неправильності виставлених обсягів відповідачем АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», а відтак і неправильності наданого ТОВ «ООЕК» рахунку заборгованості позивачем не надано, а норми законодавства на підтвердження позиції Позивача, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відсутні.

Також, не заслуговують на увагу доводи відповідача щодо встановлення йому лічильника потужність 0,1 кВт, замість 7 кВт, внаслідок яого він змушений додатково купувати енергію, чим порушуються його права.

Суд першої інстанції констатував, що наведені доводи суперечать змісту самого Акта "ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" № 2062178 від 16.11.2023 року, відповідно до якого - саме на час виміру фактично підключена потужність становила 0,1 кВт, потужність розрахована по обертах (імпульсах) 0,099 кВт, іншого позивачем суду не доведено.

Статтею 21 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що порушеннями прав споживачів вважаються, зокрема: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вмотивованих висновків що позивач не довів порушення свого права, внаслідок дій відповідача по заміні лічильника, а також нав`язування таких умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, оскільки лічильники відповідачем були замінені в усьому будинку АДРЕСА_3 , тобто для усіх споживачів будинку, та характеристики заміненого лічильника навпаки дозволяють заощаджувати на споживанні електроенергії. Іншого позивачем ОСОБА_1 суду не доведено.

З огляду на викладене, необхідно відмовити у задоволенні позову в частині визнання дій АТ «ДТЕК Одеські елекромережі» неправомірними.

Щодо позовної вимоги про визнання Акту встановлення/заміни засобу обліку №2062178 від 16.11.2023 року недійсним, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

Згідно з частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

А застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17).

Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту.

Визначаючи належність обраного позивачем способу захисту, слід оцінювати його ефективність для захисту того права чи інтересу, за захистом якого позивач звернувся до суду. Вимога про захист цивільного права або інтересу має відповідати змісту цього права чи інтересу, характеру його порушення, оспорювання або невизнання і повинна забезпечувати поновлення права чи інтересу, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати отримання відповідного відшкодування (пункти 69 та 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц).

У розумінні чинного законодавства акт нормативного характеру це юридична форма рішень державного чи іншого органу, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Натомість ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

У даному випадку, Акт встановлення/заміни засобу обліку №2062178 від 16.11.2023 року складений підрозділом північний AT «ДТЕК Одеські Електромережі», за своїми ознаками до вищевказаних актів не відноситься, оскільки лише фіксує фактичну заміну засобу обліку.

Таким чином, вимога позивача про визнання Акту встановлення/заміни засобу обліку №2062178 від 16.11.2023 року, складеного підрозділом північний AT «ДТЕК Одеські Електромережі» по адресу АДРЕСА_1 - недійсним, є неналежним способом захисту порушених прав.

У свою чергу, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної та матеріальної шкоди, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

Наведені позовні вимоги є похідними від позовної вимоги визнання незаконними дій відповідача, у задоволенні якої суд відмовив, а тому у задоволенні заявлених позовних вимог суд також слід відмовити.

Крім того, позивач ОСОБА_1 взагалі не обґрунтував підстав для стягнення незаконного нарахування в сумі 108,24 грн., зокрема не надав суду розрахунок заявленої до відшкодування суми.

Щодо зобов`язання встановити за адресою АДРЕСА_1 засіб вимірювальної техніки електроенергії однофазний, однотарифний електролічильник активної енергії, та встановити пропускну потужність - 7 кВт, суд зазначив наступне.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку встановлення конкретного приладу обліку споживачу, лише на його вимогу. Крім того, заявлена позовна вимога також є похідною від попередніх позовних вимог, у задоволенні яких суд відмовив.

На підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не є обґрунтованими, не ґрунтуються на вимогах закону та не знайшли свого належного достовірного та достатнього підтвердження в ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи (фактично по суті дублюють доводи позовної заяви) були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева