ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/935/25
"03" листопада 2025 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Джунь І.Ю., представника позивача Шевченка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Агро-Альянс К», про визнання недійсним правочину
12.06.2025 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника Шевченко Антона Олександровича звернувся позивач АТ КБ «Приватбанк» із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Агро-Альянс К», про визнання недійсним правочину.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К 12.06.2019 було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг "КУБ". Відповідно до цієї заяви відповідач-1 на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті Приватбанку. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.
На виконання умов кредитного договору позивачем на поточний рахунок ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К було перераховано 500 000,00 грн. ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К було частково повернуто кредитні кошти у розмірі 253 964,87 грн, несплачена заборгованість становить 246 035,13 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-АЛЬЯНС К" та відповідача-2: ОСОБА_2 задоволений повністю. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 246 035,13 грн, заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 8 000,00 грн, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021.

Станом на цей час відкриті виконавчі провадження, заборгованість за кредитним договором не погашена.

Перевіряючи можливість відчуження боржниками майна третім особам з метою уникнення сплати боргу та виконання судового рішення було виявлено, що згідно інформаційної довідки №418221416 від 17.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 відчужив об`єкт нерухомого майна №37 (земельна ділянка), право власності на який 15.12.2020 набула ОСОБА_1 .

Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких

обставин, зокрема, відноситься:

&момент укладення договору;

&контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, колишня дружина боржника, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа, пов`язаність учасників юридичних осіб);

&відсутність іншого майна за рахунок якого боржник може виконати свій обов`язок;

&ціна (ринкова/неринкова);

&наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника), тощо.

Відчуження об`єкта нерухомого майна №37 відбулось після прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021.

Право власності на це майно ОСОБА_1 набула 15.12.2020.

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 405/1820/17).

Згідно протоколу загальних зборів ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К" №10 від 10.06.2019 щодо прийняття рішення про отримання кредиту до складу учасників товариства входили ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Директором ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К" був ОСОБА_2 .

Право власності на відчужене майно 15.12.2020 набула ОСОБА_1 .

Разом з цим, згідно протоколу №1 загальних зборів ТОВ АГРО-АЛЬЯНС К №1 від 01.06.2007 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно були учасниками ТОВ АГРО-АЛЬЯНС К.

Крім цього, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (син ОСОБА_2 , які зареєстровані за однією адресою) станом на цей час спільно є учасниками ТОВ "АГРОТОРГ 2015" ().

Вказані фізичні та юридичні особи мають стійкі, тривалі, довірчі відносини між собою

Таким чином, право власності на майно ОСОБА_2 відчужив пов`язаній з ним тісними відносинами фізичній особі.

Відповідачі по цій справі пов`язані між собою через трудові, корпоративні та довірчі відносини.

Згідно довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржників іншого майна на праві власності за рахунок якого можна виконати свій обов`язок не має.

Як вбачається з інформації про виконавчі провадження, рішення суду про стягнення заборгованості не виконане. Виконавчі провадження тривають.

Вказане свідчить, що боржником єдине нерухоме майно, яке було у нього у власності і за рахунок якого можна було погасити заборгованість за кредитним договором було відчужено.

Крім цього, сам позичальник (ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К"), також після прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 про стягнення заборгованості за кредитним договором відчужив 18.08.2021 належне йому на праві власності нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7; Тип об`єкта: господарсько-переробний комплекс), що також свідчить про намір приховування майна та унеможливлення виконання зобов`язання за рахунок цього майна.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Єдине майно за рахунок якого можливо було задовольнити вимоги кредитора ОСОБА_2 відчужив після ухвалення рішення про стягнення заборгованості. При цьому право власності на це майно набула ОСОБА_1 , яка була учасником ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К", та є спільно з ОСОБА_4 (сином ОСОБА_2 ) учасниками ТОВ "АГРОТОРГ 2015" (), а тому вони мають спільні, сталі довірчі відносини.

Зазначене вказує на фраудаторність правочину, оскільки він вчинений на шкоду кредитору з метою уникнення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Ухвалою суду від 10.07.2025 позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» було залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.08.2025 зазначену вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу розглядати постановлено в порядку загального позовного провадження.

Окрім того 04.08.2025 постановлено ухвалу про витребування доказів у даній справі від приватного нотаріуса Лимар Єгора Володимировича копію договору купівлі-продажу нерухомого майна серія та номер: 1594, виданий 15.12.2020, видавник: Лимар Є.В., приватний нотаріус Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області.

15.08.2025 ухвалу суду про витребування доказів виконано, до суду надано відповідні копії документів.

28.08.2025 ухвалено залучити до участі у даній цивільній справі співвідповідача ОСОБА_3 .

18.09.2025 до суду надійшли письмові пояснення відповідача ОСОБА_1 , у якій вона просить суд в задоволенні позову відмовити. В письмових поясненнях вона зазначила, що вважає спірний договір купівлі продажу земельної ділянки від 15.12.2020 дійсним так як вона сплатила кошти в повному обсязі, претензій від попереднього власника немає, сплачує земельний податок, постійно користується вказаною земельною ділянкою. На даний час з 15.12.2024 вона в Україні не проживає. Оскільки спірна земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 з яким у неї гарні добросусідські відносини, то сімя останнього за її проханням доглядає за нею. Також просила зобов`язати позивача надати їй позовну заяву у за стосунок «Приват-24».

25.09.2025 позивачем через стосунок «Приват-24» відповідачу ОСОБА_1 була надіслана позовна заява.

Ухвалою суду від 01.10.2025 справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача Шевченко А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі до суду не з`явились; про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи наведене, суд зі згоди сторони позивача ухвалює рішення при проведенні заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К 12.06.2019 було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг "КУБ". Відповідно до цієї заяви відповідач-1 на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті Приватбанку. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом. Згідно п. 1.2 розмір кредиту складає 500 000 грн. (а.с. 9)

10.06.2019 між позивачем та ОСОБА_2 був підписаний договір поруки № POR674. Предметом договору поруки № POR674 від 10.06.2019, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К" зобов`язань за кредитним договором. (а.с. 11)

Згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-АЛЬЯНС К" та ОСОБА_2 задоволений повністю. Стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 246 035,13 грн, заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 8 000,00 грн. (а.с. 13-16).

Згідно постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-АЛЬЯНС К" та ОСОБА_2 залишено без змін (а.с. 17-19).

Як вбачається з інформації про виконавчі провадження, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-АЛЬЯНС К" та ОСОБА_2 не виконане. Виконавчі провадження тривають (а.с. 20-27).

Згідно довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у боржників Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-АЛЬЯНС К" та ОСОБА_2 іншого майна на праві власності за рахунок якого можна виконати свій обов`язок немає (а.с. 30-52).

Згідно договору купівлі продажу від 15.12.2020 серія та номер: 1594, видавник: Лимар Є.В. приватний нотаріус Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Запорожан Іван Миколайович відчужив об`єкт нерухомого майна №37 (земельна ділянка), Кадастровий номер: :03:003:0243; Опис об`єкта: Площа (га): 0.0952; Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області; Склад угідь: Площа (га): 0.0952, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; Адреса: АДРЕСА_1 . Право власності на земельну ділянку набула ОСОБА_1 . Ціна договору складає 5000 грн. (а.с. 127-128).

Згідно нотаріально завіреної заяви ОСОБА_6 надав згоду його дружині ОСОБА_1 на купівлю вищезазначеної земельної ділянки (а.с. 130).

Згідно протоколу №1 загальних зборів ТОВ АГРО-АЛЬЯНС К №1 від 01.06.2007 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно були учасниками ТОВ АГРО-АЛЬЯНС К (а.с. 53).

Згідно протоколу загальних зборів ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К" №10 від 10.06.2019 щодо прийняття рішення про отримання кредиту, до складу учасників товариства входили ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Директором ТОВ "АГРО-АЛЬЯНС К" був ОСОБА_2 (а.с. 55).

Згідно з даними з АПІ ЄДР станом на 06.06.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є учасниками ТОВ "АГРОТОРГ 2015" () (а.с. 56).

Згідно копій паспортів громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , останні зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 57-59).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається якщо: недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили щодо недійсності такого правочину (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19, провадження № 61-8593св21).

У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися договору, правочину, акта органу юридичної особи, державної реєстрації чи документа.

В ЦК України закріплений підхід, за яким оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Разом із тим, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.

Оспорюваний правочин визнається судом недійсним, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним.

У постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17 (провадження № 61-17966св19) вказано, що «приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин)».

Фраудаторні правочини у цивілістичній доктрині - це правочини, які вчиняються сторонами з порушенням принципів доброчесності та з метою приховування боржником своїх активів від звернення на них стягнення окремими кредиторами за зобов`язаннями боржника, завдаючи тим самим шкоди цьому кредитору.

У ЦК України немає окремого визначення фраудаторних правочинів, їх ідентифікація досягається через застосування принципів (загальних засад) цивільного законодавства та меж здійснення цивільних прав. Спільною ознакою таких правочинів є вчинення сторонами дій з виведення майна боржника на третіх осіб з метою унеможливлення виконання боржником своїх зобов`язань перед кредиторами та з порушенням принципу добросовісності поведінки сторони у цивільних правовідносинах.

Учинення власником майна правочину на шкоду своїм кредиторам може полягати як у виведенні майна боржника власником на третіх осіб, так і у створенні преференцій у задоволенні вимог певного кредитора на шкоду іншим кредиторам боржника, внаслідок чого виникає ризик незадоволення вимог інших кредиторів.

У разі невідповідності фраудаторного правочину загальним принципам цивільного права та його вчинення з виходом за межі цивільних прав суди можуть визначити юридичну кваліфікацію такого правочину із застосуванням загальних положень ЦК України.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно ч. 2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Верховний Суд вже звертав увагу, що правочин, який вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторний правочин), може бути як оплатний, так і безоплатний правочин. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент, з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника) (постанова Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св)).

Верховний Суд у постанові від 06 жовтня 2022 року у справі № 904/624/19 виходив із обставин укладення фраудаторного правочину навіть до пред`явлення позову про стягнення боргу, зазначивши, що «договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладення договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора».

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2023 року у справі № 910/12093/20.

У постановах Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі№ 910/7547/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18, від 03 березня 2020 року у справі № 904/7905/16, від 26 травня 2020 року у справі № 922/3796/16 від 17 вересня 2020 року у справі № 904/4262/17 зроблений висновок, що з конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом.

Суд вважає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером: :03:003:0243 від 15.12.2020 є фраудаторним договором, оскільки вчинений на шкоду кредитору, тобто позивачу, а тому на підставі ст.ст. 3, 13 ЦК України має бути визнаний в судовому порядку недійсним, оскільки такий договір вчинений всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом, що вбачається з наступного.

Оспорюваний договір купівлі-продажу було укладено 15.12.2020, тобто після прийняття рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021. Крім того суд звертає увагу на ціну договору у розмірі 5000 грн. за майже 10 соток землі, що виглядає очевидно сумнівною.

Боржники за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 ОСОБА_2 , ТОВ «Агро-Альянс-К» та особа, яка набула у власність об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 пов`язані між собою через трудові, корпоративні та довірчі відносини, що підтверджується вище дослідженими письмовими доказами.

Довірливі відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтверджуються також її письмовими поясненнями, відповідно до яких спірний об`єкт нерухомого майна наразі перебуває в управлінні ОСОБА_2 за її згодою.

При цьому ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , тобто на території спірної земельної ділянки, яка має таку ж адресу, що підтверджується довідкою № 71 від 08.07.2025, виданою Петриківською селищною радою.

Судом також встановлено, що борг за рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2020 у справі № 904/3219/20 на даний час не повернутий, а майно, за рахунок якого відповідач ОСОБА_2 міг би виконати грошове зобов`язання відсутнє.

Вказане свідчить, що боржником ОСОБА_2 єдине нерухоме майно, яке було у нього у власності і за рахунок якого можна було погасити заборгованість за кредитним договором було відчужено особі, з якою у нього були корпоративні та довірчі відносини.

Суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що оспорюваний договір купівлі продажу від 15.12.2020 було укладено на шкоду кредитору з метою уникнення звернення стягнення на майно відповідача ОСОБА_2 та з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання перед позивачем, тому суд дійшов висновку про наявність ознак фраудаторного правочину в укладеному між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору купівлі продажу.

Так, цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Вчинення власниками майна правочину з розпорядження належним їм майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власників може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власники використовують правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора.

Боржник, який відчужує майно (вчиняє інші дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання з повернення суми позики, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами щодо кредитора (постанова Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі№ 753/11680/20).

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 14 січня 2020 року у справі № 489/5148/18, від 07 лютого 2024 року у справі № 753/11680/20 будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності.

При цьому та обставина, що правочин із третьою особою, за яким боржник відчужив майно, реально виконаний, не виключає тієї обставини, що він спрямований на уникнення звернення стягнення на майно боржника та, відповідно, може бути визнаний недійсним на підставі загальних засад цивільного законодавства.

Сукупність наведених обставин свідчить про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяли недобросовісно,зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам позивача,оскільки відчуження належного майна(земельної ділянки) відбулося з метою уникнення звернення стягнення на це майно за рішенням суду,як боржника. Такий договір є фраудаторним та підлягає визнанню судом недійсним.

Для ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача, слід задовольнити і похідну вимогу, а саме про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37; Тип об`єкта: земельна ділянка; Кадастровий номер: :03:003:0243; Опис об`єкта: Площа (га): 0.0952; Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області; Склад угідь: Площа (га): 0.0952, Дат а державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; Адреса: АДРЕСА_1 ) .

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV державній реєстрації прав підлягають зокрема, право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.

Згідно п. 9) ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Тобто рішення суду, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни та припинення права власності на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації такого права, а тому позовна вимога про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37; Тип об`єкта: земельна ділянка; Кадастровий номер: :03:003:0243; Опис об`єкта: Площа (га): 0.0952; Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області; Склад угідь: Площа (га): 0.0952, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; Адреса: АДРЕСА_1 ) є належним та допустим способом захисту порушеного права позивача.

Також такий спосіб захисту узгоджується з правовими висновками, які зазначені у постановах Верховного Суду, відповідно до яких необхідно розмежовувати конкурсне оспорювання та позаконкурсне оспорювання фраудаторних правочинів. Недійсність фраудаторного правочину в позаконкурсному оспорюванні має гарантувати інтереси кредитора (кредиторів) «через можливість доступу до майна боржника», навіть і того, що знаходиться в інших осіб. Метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду від 12 квітня 2023 року у справі №161/12564/21 (провадження №61-10546св22) рішення суду про відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом повернення частки у праві спільної часткової власності є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права за боржником. При задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації та відновлення становища шляхом визнання 1/2 частки в праві спільної часткової власності на квартиру, суди не звернули, що: метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; належним способом є відновлення становища яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), і для повернення майна боржнику оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається.

Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року у справі №643/15604/17 (провадження №61-3068св21) вказано, що "метою позаконкурсного оспорювання є повернення майна боржнику задля звернення на них стягнення, тобто, щоб кредитор опинився в тому положенні, яке він мав до вчинення фраудаторного правочину; належним способом є відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України), і для повернення майна боржнику оспорювання наступних правочинів (реєстраційних дій) щодо цього майна не вимагається".

Також, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 лютого 2021 року у справі №754/5841/17 (провадження №61-17966св19) вказано, що "способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, однак лише щодо відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . При цьому позовні вимоги до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки по-перше позивачем в позовній заяві не обґрунтовано якими саме діями ОСОБА_3 допустив порушення прав позивача, а по-друге ОСОБА_3 хоча є чоловіком відповідача ОСОБА_1 однак не є титульним власником спірної земельної ділянки, і дане рішення суду може вплинути лише на його потенційні права, що вказує на наявність ознак суб`єкта як третьої особи по справі, а не відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем під час подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн. платіжної інструкції від 06.06.2025 року.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. з кожного.

Керуючись статтями 44, 12, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Агро-Альянс К», про визнання недійсним правочину, задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, серія та номер: 1594, виданий 15.12.2020, видавник: Лимар Є.В., приватний нотаріус Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області.

Відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення права власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37; Тип об`єкта: земельна ділянка; Кадастровий номер: :03:003:0243; Опис об`єкта: Площа (га): 0.0952; Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держземагентства у Петриківському районі Дніпропетровської області; Склад угідь: Площа (га): 0.0952, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 07.11.2015; Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; Адреса: АДРЕСА_1 ).

В задоволенні позовних вимог про визнання недійсним правочину до ОСОБА_3 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (місце розташування: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, ).

Відповідач - ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя: О. А. Караул