Справа №: 398/4713/25
провадження №: 2/398/2837/25
"29" жовтня 2025 р. м. Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Стручкової Л.І.,
з участі секретаря судового засідання Черткова А.О.,
представника позивача адвоката Ісмайлової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,
В липні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої діє представник адвокат Ісмайлова А.В., звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.08.2012 року рішенням Олександрійського міськрайонного суду між сторонами розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач дитиною не цікавиться, не відвідує дитину, участі у вихованні не приймає, на утриманням свого неповнолітнього сина матеріальної допомоги не надає, не піклується про його розвиток, життя та здоров`я. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина. За наведеного просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 13.08.2025 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 22.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник в судовому засіданні повністю підтримали позовні вимоги, просили ухвалити рішення про задоволення позову. Позивач пояснила, що з 04.02.1996 року по 11.09.2012 року перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. В 2012 році у них народився син ОСОБА_4 . Після народження сина вона постійно мешкала з ним в м. Олександрія. Чоловік їздив на заробітки, але декілька разів на рік приїздив, надсилав їм гроші. З часом візити чоловіка порідшали і їх відносини зійшли нанівець, проте він продовжував утримувати сина. Спілкування між ними не було, батько дзвонив йому на день народження і новий рік. Після розірвання шлюбу їх спільний син ОСОБА_4 , проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач з сином практично не спілкується, не цікавиться успіхами та життям. З початку війни він лише раз подзвонив і спитав як вони, більше на зв`язок не виходе, аліменти не платить. Вважає, що відповідач свідомо відмовляється виконувати свої обов`язки, тому наполягає на позбавленні його батьківських прав. В подальшому представник позивача подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги просила задовольнити (а.с.18, 61).
Представник третьої особи - виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як органу опіки та піклування подав заяву про розгляд справи у його відсутність, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримує (а.с.36, 37, 60).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи сповіщений належним чином,відповідно до вимог п.2 ч.7, п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надав, відзив на позов не подав (а.с.23, 34, 44, 58).
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд на підставі ч.8 ст.178, ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів.
Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язання виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків.
Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Судом встановлено, що 08.02.2006 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.08.2012 року №2/1118/1607/12 було розірвано (а.с.14, 15).
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №6/398/116/18 від 31.10.2018 року, який перебуває на примусовому виконанні Олександрійського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області, заборгованість станом на 01.05.2025 року складає 107048,70 грн. (а.с.10).
З характеристики складеної за місцем навчання, дитина ОСОБА_3 , учень 10-Б класу, навчається в Гуманітарному ліцеї Олександрійської міської ради з грудня 2024 року. Ростислав виховується мамою. У родині теплі, довірливі стосунки. ОСОБА_5 забезпечений усим необхідним для навчання й розвитку. Мама працює за змінним графіком, але активно займається вихованням сина, долучає його до спільних справ, слідкує за успішністю, завжди відвідує батьківські збори. Батько дитини за період навчання жодного разу не поцікавився навчальними досягненнями сина, закладу освіти не відвідував (а.с.13).
Згода на позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , також висловлена педагогічною радою (витяг з протоколу №12 від 23.04.2025 року) навчального закладу Гуманітарного ліцею Олександрійської міської ради (а.с.11).
З акту обстеження житлово-побутових умов позивача, вбачається, що умови проживання задовільні, для дитини створені належні умови для проживання. ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_6 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).
З характеристики практичного психолога №01-24/141 від 24.04.2025 вбачається, що психоемоційний стан ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент діагностичного вивчення стабільний, спокійний, характерна стриманість. Рівень вегетативного коефіцієнту свідчить про оптимальну працездатність. Дитина відрізняється готовністю до енерговитрат. Спосіб життя дозволяє дитині відновити втрачену енергію, емоційний стан в нормі. У Ростислава адекватно сформовані соціальні емоції у сфері базового комфорту та пізнавальної сфери, характерний період особистого зростання та прагнення до між особистої взаємодії з однолітками. Щодо ставлення ОСОБА_4 до членів родини: родина для хлопця мати, бабуся; ставлення до членів родини прихильне, з повагою, відносини в нормі; ставлення до рідного батька нейтральне, при нагадуванні про нього не виявляє вербальних чи невербальних реакцій; максимально комфортно та у безпеці почуває себе з мамою (а.с.16).
Питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом з урахуванням усіх обставин справи, інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування.
Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що надав висновок № 245/9/10/9 від 02.07.2025 року (а.с.17).
У висновку зазначено, що неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю, батько ОСОБА_2 з сином не спілкується, не цікавиться його життям та здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, має заборгованість по сплаті аліментів. Мати створила для дитини належні умови для виховання та розвитку. На засіданні комісії був присутній неповнолітній ОСОБА_6 , який розповідав про те, що з батьком не бачиться, телефоном не спілкується. Батько до себе не запрошував, подарунків до свят не надсилає. Ростислав підтримує маму в питанні позбавлення батьківських прав батька. Встановити позицію ОСОБА_2 відносно даного питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини не виявилось можливим, оскільки останній не з`явився.
Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст.150, 164, 166 СК України, ст.ст.4, 10-13, 76-83, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280,352, 354 ЦПК України, суд
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені нею судові витрати на сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено та проголошено 29.10.2025 року.
Суддя: Л.І. Стручкова