Справа № 604/1580/24
Провадження № 2-о/604/31/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року cел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого - судді Сташківа Н.Б.

за участю

секретаря судового засідання Крупи А.А.

представника заявника адвоката Щербатюка О.Д.

представника заінтересованої особи Матяшука В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересованих осіб : ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким проживали без реєстрації шлюбу і який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У зв`язку з чим звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 для розгляду питання про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, однак 25.11.2024 року отримала відповідь про повернення документів на доопрацювання, оскільки нею не подано документів, які підтверджують факт перебування її на утриманні її чоловіка. Так, у 2015 році у неї було виявлено захворювання щитовидної залози і 17 березня 2016 року було присвоєно 3 групу інвалідності довічно у зв`язку з чим позбавлена можливості повноцінно працювати та самостійно себе забезпечувати. За час їх спільного проживання, з моменту отримання нею інвалідності вона перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , жила за рахунок зароблених ним коштів. ОСОБА_2 їй як своїй дружині передавав кошти для задоволення різноманітних матеріальних потреб та для утримання їх спільного сина, що підтверджується довідкою про рух коштів на її банківському рахунку. 02 червня 2017 року під час перебування в зоні антитерористичної операції ОСОБА_2 видав на її ім`я доручення, згідно якого уповноважив її самостійно вчиняти від його імені різного роду юридичні дії. Народжений за час спільного проживання син ОСОБА_3 є студентом та навчається на денній формі навчання. З часу отримання нею інвалідності ОСОБА_2 був її годувальником та перебувала на його повному отриманні, інших осіб, які б мали змогу її утримувати немає після смерті чоловіка весь її дохід складається із пенсії по інвалідності, загальна сума якої з січня 2023 року по листопад 2024 року становить 64940,00 грн. Факт перебування її на утриманні ОСОБА_2 можуть підтвердити свідки. Встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_2 необхідне для реалізації передбачених законом прав на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, а також для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця у зв`язку з чим просить встановити факт перебування її на утриманні у ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 20 травня 2025 року провадження в справі відкрито за правилами окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник заявника адвокат Щербатюк О.Д. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що викладені у заяві, у подальшому просить справу розглянути у його відсутності та відсутності заявника.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України проти задоволення заяви заперечив, показав, що у заяві заявницею не наведено належних та допустимих доказів перебування її на утриманні загиблого цивільного чоловіка, а тому у задоволенні просить відмовити.

Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання повторно не з`явились, а тому справу слід вирішити на підставі встановлених у судовому засіданні обставинах та поданих доказах.

Суд, ознайомившись із доводами заявника та її представника, заслухавши доводи заінтересованих осіб, проаналізувавши надані письмові докази та покази свідків, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав :

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення факту перебування на утриманні необхідно заявнику для реалізації передбачених законом прав на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника, а також для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця.

Згідно довіреності від 02 червня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Підволочиського нотаріального округу Коломійчуком О.І. вбачається, що ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 представляти його інтереси в усіх підприємствах, установах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності чи галузевої незалежності, в усіх нотаріальних органах України, органах виконавчої влади і місцевого самоврядування, усіх правоохоронних органах України, управління Держгеокадастру та земельних відділах, органах Фіскальної служби, Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органах РАЦСУ, архівних, експертних установах.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 24 травня 2024 року виданого приватним нотаріусом Коломійчуком О.І. вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його син ОСОБА_3 . Спадщина складається з грошового забезпечення та інших виплат нарахованого, але не виплаченого спадкодавцю у зв`язку із загибеллю в сумі 494787,34 грн.

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вбачається, що Пенсійним фондом роз`яснено підстави для призначення пенсії та які докази цьому слугують, а враховуючи те, що на час смерті ОСОБА_2 вона не перебувала з ним у шлюбі, зареєстрованому законодавством порядку, підстав для призначення пенсії в разі втрати годувальника за Законом не має.

Згідно рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини із ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01 січня 2004 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07 червня 2017 року виданого Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № витягу 1 від 20 лютого 2024 року вбачається, що внесено зміни до актового запису про народження в частині визнання батьківства і відомості про батька ОСОБА_4 змінено на Потєхін

Згідно Пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 виданого Пенсійним фондом України ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи загального захворювання довічно.

Як убачається із виписки з карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» заявника ОСОБА_1 окрім виплат соціального фонду (субсидії) на її картковий рахунок із карткового рахунку ОСОБА_2 регулярно з 2019 року грошові кошти у різних сумах, які значно перевищували виплати соціального фонду. Інших поступлень окрім виплат соціального фонду та грошових переказів ОСОБА_2 на картковий рахунок заявника ОСОБА_1 не поступало.

Як убачається з довідки про доходи № 712500 видана ОСОБА_1 в тому, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2023 р по 30.11.2024 року складає 64940.00 грн.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09 листопада 2023 року виданого Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер у віці 49 років ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис про смерть за № 120 ;

Згідно Акту від 30 травня 2024 року за підписом секретаря сільської ради, вбачається, що гр-ка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 . З 01 січня 2001 року за вказаною адресою проживав ОСОБА_2 10.11.1973 року, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До моменту смерті ОСОБА_2 проживав із ОСОБА_1 у цивільному шлюбі, виховували сина ОСОБА_3 , вели спільний побут та господарство.

Згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 № 12404 від 25.11.2024 року вбачається, що комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, з огляду на подані документи, комісія вважає за необхідне повернути їх на доопрацювання, оскільки заявником не подано доказів того, що вона перебувала на утриманні загиблого.

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що з заявницею знайома з 1989 року. ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 повністю перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , постійно їй допомагав фінансово, утримував як її так і її сина від першого шлюбу, до дня його смерті, оскільки останній був важко хворий. Інших доходів окрім пенсії по інвалідності і субсидії у ОСОБА_1 не було і вона б самостійно не могла забезпечити себе та дітей без допомоги та постійної матеріальної підтримки ОСОБА_2 , а тому підтверджує той факт, що заявниця повністю перебувала на утриманні ОСОБА_2 з 2001 року. Також вказала, що ніхто із сторін не перебував у інших шлюбних відносинах.

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду показала, що з 2001 року її чоловік являється хрещеним батьком загиблого ОСОБА_2 . Вона була у близьких відносинах із сім`єю заявниці, постійно ходили в гості. У сім`ї народилась спільна дитина, вони вели спільне господарство, доглядали та облаштовували житло, проводили ремонтні роботи, вели спільне господарство. ОСОБА_2 купував усе дітям, пересилав кошти, допомагав заявниці, забезпечував усім і утримував її матеріально. Основним джерелом доходу була заробітна плата та підробітки ОСОБА_2 . На даний час заявниці допомагає син із коштів, які отримав після загибелі батька.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається працездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які були на повному утриманні померлого годувальника, одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами (ст. 40 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (ст. 41 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Ч.1 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Статтею 31 Даного Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Судом встановлено на підставі досліджених та проаналізованих доказів, а також показів свідків, факт перебування заявника ОСОБА_1 на повному матеріальному утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який до дня загибелі фінансово допомагав, підтримував, забезпечував усім необхідним і надані ним кошти були постійним і основним джерелом засобів до існування

З урахуванням зазначеного, та вимог закону, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересованих осіб : ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ЗаявуОСОБА_1 , заінтересованих осіб : ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне зачення -задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 на утриманні у ОСОБА_2 , старшого солдата, старшого механіка-водія-гранатометника самохідного артилерійського взводу самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Сташків Н.Б.