Справа № 211/9222/25
Провадження № 2-н/211/2023/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лебеженко В.О., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» Тільг В.А., 15.08.2025 року звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2021 року по 01.07.2025 року у розмірі 13 022, 97 грн., заборгованість з плати за абонентське обслуговування за період з 12.11.2021 року по 01.07.2025 року у розмірі 1 450, 40 грн.; 435, 47 грн. заборгованість зі сплати внесків за встановлення ВКО; 235, 00 грн. - суму відсотків за користування грошовими коштами; 887, 37 грн. - інфляційні збитки; стягнути з боржників судовий збір у розмірі 302, 20 грн.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до вимог заявника, що містяться у заяві, ТОВ «Дніпровське управління регіонального будівництва» просить стягнути з боржників заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, яка виникла за період з 01.10.2021 року по 01.07.2025 року.

При цьому, зазначена сума, яку просить заявник стягнути з боржників, виникла за період понад три роки на момент звернення, а із заявою про видачу судового наказу заявник звернувся лише 15 серпня 2025 року.

Таким чином, заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за межами встановленої законом позовної давності.

Встановлення обставин зупинення перебігу строку позовної давності виходить за межі інституту наказного провадження. Стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин зупинення строку позовної давності.

Водночас, пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржниками, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. У протилежному випадку, вирішення питання про стягнення вказаної заборгованості з боржників у порядку наказного провадження призведе до того, що боржники будуть позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування позовної давності, чим можуть бути обмежені права цих учасників справи.

З урахуванням вказаних обставин, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з`ясування питання щодо дотримання позовної давності можливо лише у порядку позовного провадження.

Отже, доводи, що наведені у заяві про видачу судового наказу, не знайшли свого підтвердження, а тому суддя дійшов висновку, що наявні підстави, визначені п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 256, 257 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 165, ч. 2 ст. 166, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити на підставі п. 5 ч. 1 ст.165 ЦПК України.

Внесена сума судового збору Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровське управління регіонального будівництва» поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржників у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання та підписання суддею.

Суддя В.О. Лебеженко