Справа № 343/453/25
Провадження № 2/346/1246/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Сольського В.В.

за участі секретаря с/з Біди Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Комарницький Едуард Григорович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина за законом на земельну ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельна ділянка площею 0,3269 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Годи-Добровідка, Коломийського району Івано-Франківської області.

Зазначає, що єдиним спадкоємцем на майно покійної був батько позивача ОСОБА_5 , який проживав спільно зі спадкодавицею на день смерті. Вказує, що через похилий вік бабуся позивача потребувала постійного догляду та сторонньої допомоги та у зв`язку із чим батько вирішив забрати її проживати в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 батько позивача ОСОБА_5 похоронив її, вступив в управління спадковим майном, взяв його під охорону, здійснював страхові та податкові платежі.

Інших спадкоємців на майно померлої немає, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 була зареєстрована одна.

Тому вважає, що ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивача ОСОБА_5 помер. З метою оформлення спадщини після смерті батька позивач звернувся із відповідною заявою до нотаріуса. Однак нотаріус видала йому лише свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Щодо земельних ділянок нотаріус роз`яснив відмову тим, що його батько за життя не звернувся у встановленому законом порядку про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно, а саме земельні ділянки.

Представник вказує, що спадкоємцями на майно покійної ОСОБА_4 є відповідачі, діти покійної, які із заявами про прийняття спадщини не зверталися і відповідно є такими, що не прийняли спадщину.

Тому представник просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та на земельну ділянку площею 0,3269 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ІФ № 009623.

В судове засідання позивач не з`явився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засіданні також повторно не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи в їхній відсутності, щодо задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане у позовній заяві нерухоме майно не заперечили.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно 02 серпня 2017 року (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належні їй земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та земельну ділянку площею 0,3269 га для ведення особистого підсобного господарства в с. Годи-Добровідка, Коломийського району, що підтверджується копією довідки старости с. Годи-Добровідка ОСОБА_6 від 08 липня 2020 року № 187, а також копією Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ІФ № 009623 (а.с. 13, 25).

Заповіт від імені померлої виконкомом Годи-Добровідської сільської ради не посвідчувався, згідно витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 лютого 2025 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалася (а.с. 23).

Згідно із копією довідки Годи-Добровідської сільської ради від 16 лютого 2005 року № 234 ОСОБА_4 буда зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 одна, користувалася земельними ділянкою площею 0,5769 га, в тому числі під будівництвом 0,0716 га, рілля 0,5053 га (а.с. 12).

Згідно довідки старости с. Годи-Добровідка від 08 липня 2020 року № 187, після смерті ОСОБА_4 її син ОСОБА_5 взяв під охорону майно померлої, здійснював страхові та податкові платежі, похоронив померлу маму (а.с. 25).

19 листопада 2004 року приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.ФІ. посвідчено спадковий договір, укладений між ОСОБА_4 (відчужувач) та ОСОБА_5 (набувач), відповідно до якого ОСОБА_4 зобов`язалася передати після своєї смерті у власність ОСОБА_5 належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Умов щодо переходу до набувача права власності на земельну ділянку, на якій розміщений вказаний житловий спадковий договір не містив.

Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 зареєстрував за собою право власності на житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 99).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане 10 червня 2020 року (а.с. 21).

З метою оформлення права на спадщину після смерті батька заявник звернувся із відповідною заявою до нотаріуса.

Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 травня 2024 року ОСОБА_1 успадкував після смерті батька ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Листом від 11 лютого 2025 року приватний нотаріус Депутат О.З. роз`яснив заявнику, що за відомостями спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не зведена, що свідчить про те, що його покійний батько ОСОБА_7 . За життя не звернувся у встановленому законом порядку за прийняття спадщини та за реєстрацією права власності на спадкове майно, а саме спірні земельні ділянки, у зв`язку із чим у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки йому відмовлено (а.с. 29).

Суд критично оцінює твердження позивача, що його батько ОСОБА_5 успадкував спірні земельні ділянки після смерті матері ОСОБА_4 .

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 позивачем не надано.

Так, як видно з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_4 ніхто з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась.

Факт постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на момент її смерті суду не надано. Згідно даних довідки старости села Гори-Добровідка від 08.07.2020 року (а.с. 25), на момент смерті ОСОБА_4 в будинку проживала вона одна. ОСОБА_5 вступив в управління майном матері лише після її смерті. Твердження представника позивача, що згідно Спадкового договору від 19.11.2004 року ОСОБА_5 як набувач майна мав обов`язок здійснювати догляд та необхідну допомогу, надавати побутові послуги та матеріальне забезпечення ОСОБА_4 (відчужувачці) також не підтверджує факту їх спільного постійного проживання до дня смерті.

Клопотання про виклик в судове засідання свідків, які б підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавицею ОСОБА_4 під час судового розгляду не заявлялось.

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції на 03.07.2009 року - на день смерті спадкодавці та відчуження житлового будинку за спадковим договором) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею та спорудою та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Крім того, перехід права на земельну ділянку при відчуженні будинку, будівлі або споруди відбувається в силу статті 377 ЦК України.

Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України (в редакції на 03.07.2009 року - на день смерті спадкодавці та відчуження житлового будинку за спадковим договором) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналізуючи наведені законодавчі положення, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20) зробила такі висновки:

- правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, у разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об`єктів нерухомого майна під час дії статті 30 ЗК України в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (у період з 01 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України;

- стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України від 27 квітня 2007 року № 997-V) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України від 05 листопада 2009 року № 1702-VI) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Вказаних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду і в постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20) зазначила, що особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, як зазначено у статті 120 ЗК України. Укладаючи договір, спрямований на відчуження будинку, сторони не могли не розуміти, що користування будинком неможливе без використання земельної ділянки, достатньої для розміщення й обслуговування будинку.

Як встановлено судом ОСОБА_4 належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,2500 га, право власності на яку перейшло до ОСОБА_5 у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок за спадковим договором.

Таким чином, позов в цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

Разом з тим, позивачем не доведено факту набуття ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 чи в інший спосіб права власності на земельну ділянку площею 0,3269 га в с. Гори-Добровідка, Коломийського району для ведення особистого підсобного господарства, тому в цій частині позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного ст.ст. 16, 364, 368, 370, 372, 392, 1216, 1218, 1220, 1225, 1226, 1296 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, керуючись суд ст. ст. 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться в за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті частин позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , житель: АДРЕСА_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_4 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , жителька АДРЕСА_5 .

Суддя: Сольський В. В.