Справа № 203/4883/22
Провадження № 6/0203/241/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пархоменко А.В.,

за участю представника позивачки адвоката Войтенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву відповідача Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про поворот виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року по цивільній справі № 203/4883/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

встановив:

До Центрального районного суду міста Дніпра звернувся відповідач КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР із заявою про поворот виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року по цивільній справі № 203/4883/22 за позовом ОСОБА_1 до КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Заяву мотивувало тим, що в провадженні Кіровського районного суду міста Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 203/4883/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправними та скасовані накази відповідача від 11 листопада 2022 р. № 367 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії» та від 14 листопада 2022 р. № 368 «Про звільнення бухгалтера ІІ-ої категорії ОСОБА_1 ». Поновлено позивачку на роботі на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР з 15 листопада 2022 р. Стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2022 по 01.06.2023 в розмірі 52 513 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., а разом 53 506 гривень 29 копійок. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2024 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

25 жовтня 2024 року позивачка звернулась до Дніпровського апеляційного суду із заявою про відмову від позовних вимог про поновлення на роботі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року прийнято відмову позивачки від позову в частині вимог про поновлення на роботі, провадження у цивільній справі в цій частині закрито, а рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року в частині вимог про поновлення позивачки на роботи визнано нечинним.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року змінено, зменшено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 52 513,89 грн до 39 977,08 грн та в частині розміру стягнутої з відповідача на користь позивачки загальної суми коштів з 53 506,29 грн на 40 969 грн 48 коп.

На виконання постанови апеляційного суду відповідачем платіжних документів 27 грудня 2024 року позивачці було перераховано середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно рішення суду, а також сплачено податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок з нарахованих сум. Загалом 40 969 грн. 48 коп.

Постановою колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 вересня 2025 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року та ухвалено нове рішення про відмову з задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з наведеним відповідач просить постановити ухвалу про поворот виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року та стягнення з позивачки 40 969 грн. 48 коп.

Представник позивачки адвокат Войтенко К.В. подала заперечення проти заяви про поворот виконання, які обґрунтовувала неможливістю застосування повороту виконання у справах про стягнення виплат, пов`язаних з трудовими відносинами, у випадках, не передбачених ст. 446 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивачка та її представник заперечували проти задоволення заяви про поворот виконання з наведених в запереченнях підстав, представник заявника відповідача наполягала на задоволенні заяви з мотивів, зазначених в заяві про поворот виконання.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає за таких підстав.

В провадженні Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) перебувала цивільна справа № 203/4883/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправними та скасовані накази директора КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР від 11 листопада 2022 р. № 367 «Про оголошення догани бухгалтеру ІІ-ої категорії» та від 14 листопада 2022 р. № 368 «Про звільнення бухгалтера ІІ-ої категорії ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді бухгалтера ІІ-ої категорії КЗ «База спеціального медичного постачання» ДОР з 15 листопада 2022 р. Стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15.11.2022 по 01.06.2023 в розмірі 52 513 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп., а разом 53 506 гривень 29 копійок. В решті позову відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку в межах платежу за 1 місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2024 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2023 року та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

25 жовтня 2024 року позивачка звернулась до Дніпровського апеляційного суду із заявою про відмову від позовних вимог про поновлення на роботі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року прийнято відмову позивачки від позову в частині вимог про поновлення на роботі, провадження у цивільній справі в цій частині закрито, а рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року в частині вимог про поновлення позивачки на роботі визнано нечинним.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська (нині Центральний районний суд міста Дніпра) від 01 червня 2023 року змінено, зменшено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 52 513,89 грн до 39 977,08 грн та в частині розміру стягнутої з відповідача на користь позивачки загальної суми коштів з 53 506,29 грн на 40 969 грн 48 коп.

Згідно наданих відповідачем платіжних документів 27 грудня 2024 року позивачці було перераховано середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно рішення суду, а також сплачено податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний соціальний внесок з нарахованих сум. Загалом 40 969 грн. 48 коп.

Постановою колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 вересня 2025 року скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року та ухвалено нове рішення про відмову з задоволенні позовних вимог.

Так, ч. 9 ст. 444 ЦПК України визначено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Оскільки Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду при розгляді касаційної скарги відповідача у цивільній справі № 203/4883/22 було прийнято постанову про скасування попередніх судових рішень та ухвалено нове рішення про повну відмову в задоволенні позовних вимог, але не було вирішено питання про поворот виконання, заява відповідача підлягає розгляду Центральний районним судом міста Дніпра, який розглядав вказану цивільну справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 445 ЦПК України встановлено, що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до частин першої та другої статті 380 ЦПК України 2004 року, питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення. Виняток становлять лише випадки, передбачені статтею 382 ЦПК України 2004 року, (наразі аналогічні норми містить ч.1 ст.445 ЦПК України), а саме у разі скасування у зв`язку з нововиявленими обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Отже, за загальним правилом, при скасуванні рішення у справах про стягнення виплат, що випливають з трудових правовідносин, зокрема, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, поворот виконання рішення не допускається. Як вбачається з постанови суду касаційної інстанції, рішення про відмову в позові щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу пов`язане з тим, що в процесу неодноразового розгляду цивільної справи судами позивачка відмовилась від основних вимог про поновлення на роботі, у зв`язку з чим не підлягали задоволенню і похідні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Оскільки постанова Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 р. скасована у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, відсутні будь-які докази того, що рішення ухвалено на підставі неправдивих відомостях позивачки або поданих нею підроблених документах, тому поворот виконання рішення суду згідно зі ст. 445 ЦПК України у даному випадку не допускається.

У зв`язку з наведеним заява відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 260, 444 445 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви відповідача Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про поворот виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року по цивільній справі № 203/4883/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «База спеціального медичного постачання» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Ухвала набуває законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України, з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту.

Повний текст ухвали підписано 04.11.2025 р.

Суддя С.В. Єдаменко