єдиний унікальний номер справи 531/615/25
номер провадження 2/531/442/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Герцова О. М.

за участі секретаря судового засідання Капленко Є. С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №3860253 від 10.06.2021 року у розмірі 8003,00 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн., а також сплачену суму судового збору - 2422, 40 грн.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач вказав, що 10.06.2021 в особистому кабінеті на сайті ТОВ «МІЛОАН» Ніколенко П.А. подано заявку на отримання кредиту №3860253. Відповідачу було направлено електронне повідомлення (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №3860253 від 10.06.2021 року. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит №3860253 від 10.06.2021 року та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2 000,00 грн. Однак, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.

13.09.2021 згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором №3837669 від 29.05.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача в сумі 8003,00 грн., з яких 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6003,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за комісійними винагородами, 0,00 грн. заборгованість за пенею.

Керуючись ст. 512-514, 516 ЦК України ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило на адресу відповідача, зазначену в кредитному договорі, повідомлення про відступлення прав вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №3860253 від 10.06.2021. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором. За таких обставин позивач звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою суду від 31.03.2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

15.05.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Жолонка О.В. надійшли письмові пояснення по справі по суті заявлених позовних вимог, в яких просив застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач звернувся до суду після спливу строку, передбаченого ч. 1 ст. 257 ЦПК України, при цьому не надавши жодних доказів існування з 2021 року об`єктивних, непереборних труднощів для звернення до суду, а також позивачем не доведено отримання відповідачем позики за кредитним договором №3860253, укладеним 10.06.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «МІОЛАН».

Крім того, представником відповідача подано клопотання про долучення додаткових доказів, яким просили поновити строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи Витяг з ЄРДР, довідки ПУМБ. АТ КБ «Приватбанк» про рух клштів з 10.01.2021 по 11.06.2021.

06.06.2025 представником позивача подано до суду додаткові пояснення у справі, на спростування обставин, викладених в поясненнях представника відповідача, а також просили витребувати від АТ «АКБ «Конкорд» інформацію чи була емітована на ім`я ОСОБА_1 платіжна картка № НОМЕР_1 , виписку про рух грошових коштів по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 10.06.2021 по 18.06.2021 з відображенням час зарахування коштів, інформацію щодо номеру телефону на який направлялася інформація на підтвердження здійснення операцій за платіжною карткою № НОМЕР_1 за період з 10.06.2021 по 18.06.2021, ідентифікаційні дані власника карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Суд, вивчивши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Сторона позивача разом із поданням позовної заяви не зверталась до суду із клопотанням про витребування доказів.

Представником позивача пропущений процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів і оскільки у клопотанні не вказано вагомого обґрунтування неможливості подання відповідного клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача, клопотання про витребування доказів підлягає залишенню без задоволення.

Сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 10.06.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №3860253.

За умовами кредитного договору ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується надати ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. строком на 15 днів, термін повернення яких 25.06.2021 року. Проценти за користування кредитом: 3,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Факт перерахування коштів в сумі 2000,00 грн. позивач підтверджує платіжним дорученням ТОВ «МІОЛАН» від 10.06.2021 №48440098.

13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №07Т, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за кредитним договором №3860253 від 10.06.2021 року.

Відповідно до умов підпункту 2.1 пункту 2 договору, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання цього договору.

13.09.2021 року Клієнтом та Фактором підписаний акт приймання-передачі реєстру прав вимог за Договором факторингу № 07Г від 13 вересня 2021 року.

Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №07Г від 13.09.2021 року до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №3860253 від 10.06.2021 року, боржник ОСОБА_1 , у розмірі 8003,00 грн. із них: сума заборгованості за тілом - 2000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 6003,00 грн.

27 вересня 2023 року відповідачу надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості, яка надіслана відповідачу за адресою, вказаною в кредитному договорі.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000315 від 22.06.2021 до чергової частини ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_1 з приводу того, що в період часу з 10.06.2021 року по 11.06.2021 року невідома особа шляхом оформлення кредиту на ім`я заявника в різних фінансових установах, зокрема «Манівео» на суму 4000 грн., «Borg u UKF» на суму 6400 грн, «Укркредит» на суму 5000 грн., «Міолан» на суму 2000 грн. та служба миттєвого кредитування на суму 3100 грн.

Як вбачається з виписки за особовим рахунком АТ КБ «ПриватБанк» у період з 10.06.2021 року по 11.06.2021 року на рахунок відповідача не здійснювалося зарахування коштів.

Згідно Інформації про рух коштів АТ «ПУМБ» кошти на рахунок відповідача за період з 10.06.2021 по 11.06.2021 не зараховувалися.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами, на час виникнення спірних правовідносин, були встановлені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8, 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (в редакції чинній станом на 02 липня 2018 року) Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року № 176/1445/22.

Матеріалами справи у їх сукупності, підтверджується, що відповідач не здійснював жодних дій щодо отримання кредиту чи зняття коштів з картки, а його платіжні дані були використані невстановленими особами внаслідок злочинних дій.

Позивач, у свою чергу, не надав суду належних та допустимих доказів, які б безспірно доводили, що саме відповідач отримав гроші від ТОВ «Мілоан» за кредитним договором або що його дії чи бездіяльність призвели до втрати чи незаконного використання його платіжних даних.

Таким чином, відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за зобов`язаннями, які виникли внаслідок злочинних дій третіх осіб та не були ініційовані відповідачем.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судові витрати позивача не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265, 282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. М. Герцов