Справа №: 343/1813/25
Провадження №: 2/343/949/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 17.09.2025 в Долинський районний суд Івано-Франківської області просить ухвалити рішення, яким:

шлюб між мною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківській області розірвати;

судові витрати залишити за ним.

Свої вимоги мотивує тим, що він уклалав шлюб із відповідачкою, який зареєстрований 12.08.1997 Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківській області, про що складено актовий запис № 150.

Протягом останнього часу стосунки між ним та відповідачкою розладились через різні погляди на життя, цінності та ведення спільногогосподарства і побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з нас живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своєіснування, а шлюб розпався та має лише формальний характер.

Спроби примиритися свого результату не принесли, останнє спілкування з відповідачкою виявилися безрезультатними, сімейні стосунки не відновилися, шлюб остаточно припинив своє існування.

Вважаю, що їх з відповідачкою шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представниця адвокатка Кобилинець Т.В. в судове засіданні не прибули, остання скерувала на адресу суду заяву про розгляд їх відсутності, позовні вимоги підтримують в поному обсязі та просять позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Щодо залишення дітей із матір`ю не заперечують.

В судове відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, від неї поступила заява про розгляд справи без її участі, позов визнає. Просить залишити дітей на проживання з нею.

Cуд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 свідчить про те, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 12 серпня 1997 року був укладений шлюб зареєстрований Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис №150. Прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_3 .

У сторін за час спільного проживання народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ); ІНФОРМАЦІЯ_4 син ОСОБА_5 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї.

Сторони не бажають зберегти сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту , їх сім`я розпалася.

Ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України).

Ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише одного із подружжя продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти цього, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Беручи до уваги волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу, а також те, що внаслідок розірвання шлюбу права сторін по справі та їх дітей порушені не будуть, суд вважає за доцільне заяву про розірвання шлюбу задоволити.

Вирішуючи вимогу про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року.

Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Суд, враховуючи вік малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дійшов до висновку, що після розірвання шлюбу малолітніх дітей сторін по справі: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , слід залишити із відповідачкою, що не заперечили сторони.

На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 12 серпня 1997 року Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, про що складено актовий запис № 150, розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити на проживанні з матір`ю, відповідачкою ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький