Номер провадження2-з/205/704/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Курбанова Н.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київа Клітченко Оксана Анатоліївна,-

В С Т А Н О В И В:

15.09.2025 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що оскільки він має намір подати зазначений позов, вважає за необхідне забезпечити його шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється на підставі виконавчого провадження №62569315, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м.Київа Клітченко О.А. В разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином спір стосується саме правомірності виконавчого документа, на підставі якого застосовується стягнення з його доходів. Цей захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення коштів з моїх доходів та усуне перешкоди у користуванні його майном. Просить забезпечити позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 5238 від 03.07.2020 р. за виконавчим провадженням №62569315, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м.Київа Клітченко Оксаною Анатоліївною.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 16.09.2025 р. дану заяву передано за територіальною підсудністю на розгляд Дніпровському районному суду міста Запоріжжя, (адреса місцезнаходження: вулиця Незалежної України, 2, Запоріжжя, Запорізька область, 69000, E-mail: ).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 21.10.2025 р. дану заяву повернуто до Новокодацького районного суду міста Дніпра, як помилково направлену до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя, тому що заявник ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 62569315, отримує дохід в ПП «ОХОРОНА СІТІ», де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 21.05.2025 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим написом із доходів боржника у ПП «ОХОРОНА СІТІ», місцезнаходженням якого є: 69014, м. Запоріжжя, вул.Корольова, 5, що територіально відноситься до Шевченківського району м.Запоріжжя, а відтак і до підсудності Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Суд, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В силу положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Так, за загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч. 12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Заявник у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності про, що зазначає в поданій заяві, а тому звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра за місцем своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим звертається увага на таке.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

При цьому, законодавець пов`язує місце виконання рішення саме з місцем вчинення виконавчих дій.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права, викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.10.2020 року, справа № 263/14171/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зі змісту доданих до заяви документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 62569315, отримує дохід в ПП «ОХОРОНА СІТІ», де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 21.05.2025 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за виконавчим написом із доходів боржника у ПП «ОХОРОНА СІТІ», місцезнаходженням якого є: 69014, м. Запоріжжя, вул.Корольова, 5.

Відтак, в цьому випадку виконавчі дії провадяться приватним виконавцем за місцем отримання доходу боржника, що і є місцем виконання оспорюваного виконавчого документу.

Доказів виконання виконавчого напису (провадження виконавчих дій) на території Новокодацького району міста Дніпра, суду не надано.

Оскільки спір виник з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, а місце виконання виконавчого напису, зокрема за місце отримання доходу боржника, знаходиться на території м. Запоріжжя, ця заява не підсудна Новокодацькому районному суду міста Дніпра.

Додатково слід відзначити і те, що законодавець, визначаючи правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативної підсудності), вказав на те, що позови до про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися за місцем його виконання. Таким чином, законодавець при визначенні підсудності судових спорів виокремив поняття «зареєстроване місце проживання» та «місце виконання виконавчого напису», які можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Аналогічно в ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» вказано про те, що місцем виконання рішення може бути місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна в залежності від того, які виконавчі дії необхідно вчиняти для його виконання.

Верховний Суд в постанові від 16.08.2019 року у справі № 916/142/19 зазначив, що передбачене ст. 55 Конституції, ст. 4 ГПК України право особина звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. Згідно із ч. 1 ст. 138 ГПК України подання заяви про забезпечення позову одночасно із пред`явленням позову здійснюється за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, що тягне за собою необхідність застосування приписів п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України у випадку подання такої заяви з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Розгляд місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову з порушенням правом підсудності та залишенням апеляційним судом прийнятого за результатом розгляду заяви судового рішення без змін є таким, що в цілому нівелює інститут підсудності та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не підсудна Новокодацькому районному суду міста Дніпра ні за правилами ст. 27 ЦПК України, ні за ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому Новокодацький районний суд міста Дніпра у цій справі не є судом встановленим законом, цю справу необхідно передати на розгляд Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Керуючись ст.ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за територіальною підсудністю на розглядШевченківського районного суду м.Запоріжжя, (адреса місцезнаходження: 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117 "а"; E-mail:).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Курбанова Н. М.

.