Справа № 214/6903/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.

за участю секретаря судового засідання Розстальної К.В.

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що дочка разом з матір`ю у листопаді 2014 року виїхала на постійне місце проживання у м. Ровеньки Луганської області (окупована територія) . В обґрунтування вимог зазначено, двокімнатна квартира , яка була отримана у користування батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ордеру №208 згідно рішення Дзержинського райвиконкому. Рішенням житлової комісії КЖП №19 Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу змінено договір найму житлового приміщення вказаної квартири та переоформлено особовий рахунок в зв`язку зі смертю батька на ОСОБА_1 , згідно з виписки №1 від 30.01.2009 року.

Оскільки, я ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2012 року було розірвано. Від шлюбу є неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з виписки з фінансово-особового рахунку № НОМЕР_1 від 01 липня 2025 року в даній квартирі зареєстровані дві особи. Дочка ОСОБА_2 разом з ним зареєстрована за вищевказаною адресою, однак не мешкає у вказаній квартирі з листопада 2014 року, на данний час дитина проживає разом з матір`ю в Луганській області м. Ровеньки, на окупованій території. На даний час, дочка не мешкає за адресою Дніпропетровська область АДРЕСА_1 комунальні платежі не сплачуює, не приймає участі в утриманні житла, її особистих речей в квартирі не має. На відповідача нараховуються комунальні платежі, які він змушений сплачувати самостійно. Зважаючи на наведене позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Ухвалою від 15 вересня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсмутності позивача, на позовних вимогах наполягає, просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Законний представник ОСОБА_2 , в інтересах, якої діє ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися,подано клопотання позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без її участі.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради,в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву в якій заперечує проти заявлених вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чиним, причину неявки не повідомили

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року.

В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Відповідно до ч. 4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та з`ясувавши фактичні обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1 ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ордеру № 208, який виданий на підставі рішення Дзержинського виконкому від 08.11.1974 року, ОСОБА_4 , надано право на зайняття квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення Дзержинського райвиконкому від 08.11.1974 року на підставі ордеру №208 Рішенням житлової комісії КЖП №19 Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу змінено договір найму житлового приміщення вказаної квартири та переоформлено особовий рахунок в зв`язку зі смертю батька на ОСОБА_1 , згідно з виписки №1 від 30.01.2009 року.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано та від якого є одна неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виписки з фінансово-особового рахунку № НОМЕР_1 від 01 липня 2025 року в даній квартирі зареєстровані дві особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 19.08.2025 № 5925 за вказаною адресою ОСОБА_2 зареєстована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ізст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач у квартирі не проживає протягом декількох років, витрати на оплату житлово - комунальних послуг не несе.

Суд вважає належними доказами у справі, долучений позивачами до позовної заяви в підтвердження заявлених позовних вимог. Підстав сумніватися в достовірності цих даних, судом не вбачається.

В матеріалах справи відсутні будь - які відомості, які б спростовували факти, викладені в позові.

В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про те, що відповідач відсутній у вказаній вище квартирі з поважних причин.

Суд вважає аргументи позивачів обгрунтованими та такими, що підтверджені належними та достатніми доказами у справі.

Для спростування доводів позову відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Абз. 4 п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

На підставі викаденого, керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 223, 258, 259, 263, 265, 280 - 282 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Сіденко С. І.