Провадження №2/748/753/25
Єдиний унікальний № 748/1366/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Майбороди С.М.,

при секретарі Пасько К.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, поданий в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: патронатний вихователь ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2025 року орган опіки та піклування Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області звернулись до суду з позовом, в якому просили позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей, а саме : з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму , встановленого для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття, з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, з ОСОБА_8 на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частини усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму , встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що діти перебували на обліку служби у справах дітей Новобілоуської сільської ради як такі, що опинились у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Родина неодноразово перебувала під соціальним супроводом. Батьки дітей зловживають алкогольними напоями, про дітей не піклуються, ведуть антисоціальний спосіб життя. 22.04.2025 органом опіки та піклування Новобілоуської сільської ради було прийнято рішення «Про негайне відібрання дітей у зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю».

Ухвалою суду від 06.05.2025 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 18.07.2025 справу прийнято до провадження судді Майбороди С.М.

Ухвалою від 02.10.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник органу опіки та піклування Новобілоуської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просили відмовити в задоволенні позову, вказуючи, що більше не будуть вживати алкогольні напої. Відповідач ОСОБА_2 пояснила, що донька ОСОБА_9 не хоче проживати з ними, але вона впевнена, що ОСОБА_10 хоче з ними жити. Відповідач ОСОБА_3 під час судового розгляду звинувачував представника позивача, патронатного вихователя, вказуючи про їх зацікавленість у відібранні у нього дітей, негативно відкликався про падчерку ОСОБА_11 , вказуючи, що вони приділяли належну увагу вихованню ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , будучи неодноразово повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи мається заява, в якій він вказує про відсутність заперечень щодо позбавлення його батьківських прав.(а.с.60)

Третя особа патронатний вихователь ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги, пояснивши, що діти на даний час перебувають в їх родині, діти були занедбані, ОСОБА_9 була небажаною дитиною в даній родині, батьки у всьому звинувачували її. На початку діти не розбирались в їжі. Алла категорично не хоче повертатись до батьків.

В судовому засіданні були опитані неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в присутності психолога. З пояснень ОСОБА_12 слідує, що вона категорично проти повернення її додому, де її постійно ображали. Під час надання пояснень ОСОБА_9 не бажала повідомляти про відношення батьків до неї, побоюючись їх негативної реакції на її адресу. ОСОБА_10 також вказала, що не бажає повертатись додому. Дітям подобається у новій родині та у школі, яку вони на даний час відвідують.

Психолог вказав, що він спілкувався з дітьми, коли останні проживали у родині ОСОБА_13 , а також спілкувався з ними на даний час. Під час проживання дітей у родині ОСОБА_13 , останні були занедбані, закриті. На даний час покращився психологічний стан дітей, у них з`явились плани на майбутнє та змінилось їх відношення до життя.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_6 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована по АДРЕСА_2 (а.с. 10,11).

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1 . ( а.с.15,18)

Як слідує з рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2008 року ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ( а.с.21-23)

Рішенням виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 247 від 07.10.2020 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 взято на облік як дітей Новобілоуської сільської ради, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.24,25).

Наказом № 32 від 05.04.2024 служби у справах дітей Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знято з обліку дітей, які опинились у складних життєвих обставинах (а.с. 26).

Проте, вже 30.10.2024 наказом служби у справах дітей Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 116 дітей знову взято на облік служби у справах дітей Новобілоуської сільської ради, як таких, що опинились в складених життєвих обставинах (а.с.27).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово запрошувались на засідання комісії з питань захисту прав дітей Новобілоуської сільської ради у зв`язку з сімейним насиллям, зловживанням спиртними напоями, неналежним виконанням батьками батьківських обов`язків, про що свідчать витяги з протоколів засідань Комісій від 25.07.2024 № 10, від 10.10.2024 № 14, від 29.10.2024 № 15, від 18.11.2024 № 16, від 10.04.2025 № 4. На засіданні комісії неодноразово зверталась увага ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо недопущення насилля в родині, шкоди вживання алкогольних напоїв (а.с. 38-42).

Дана родина неодноразово перебувала під соціальним супроводом.

Відповідно до складених актів проведено оцінку рівня безпеки дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , встановлено, що батьки перебувають в стані алкогольного сп`яніння, поводяться агресивно, кричать. Зазначено про необхідність вилучення дітей та поміщення до лікарні. ( а.с.48-52)

22.04.2025 виконавчим комітетом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області прийнято рішення № 179, яким вирішено відібрати дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 (а.с.29), а наказом № 42 від 22.04.2025 постановлено на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування (а.с.29).

Рішенням № 195 від 25.04.2025 виконавчим комітетом Сосницької селищної ради Чернігівської області влаштовано дітей з 25.04.2025 по 24.07.2025 в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_4 , яка перебуває на обліку Служби у справах дітей Сосницької селищної ради (а.с.30).

Відповідно до складеної характеристики на ОСОБА_2 від 02.12.2024, останній час вона помічалась у вживанні алкогольних напоїв. В період вживання алкогольних напоїв неналежно виконує свої батьківські обов`язки. ( а.с.31)

Відповідно до складеної характеристики на остроух О.М. від 02.12.2024, останній являється інвалідом війни Республіки Афганістан, за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. ( а.с.32)

З повідомлення Служби у справах дітей Добрянської селищної ради Чернігівської області від 24.04.2025 слідує, що було проведено бесіду з ОСОБА_7 , який на час спілкування перебував у знайомої за іншою адресою та з`ясовано, що він не спілкується зі своєю дочкою ОСОБА_21 , участі у вихованні не приймає, матеріально не утримує. В ході бесіди з батьком дитини було з`ясовано, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про ща надав письмову заяву. ( а.с.33,60)

Зі звіту фахівця з соціальної роботи Новобілоуської сільської ради від 28.04.2025 року №14-13/35: з ОСОБА_22 та ОСОБА_23 постійно проводилися профілактичні бесіди щодо вживання спиртних напоїв та про виконання батьківських обов`язків, надавались консультації з ведення домашнього господарства. Вони нібито все і розуміли, обіцяли що більше не повториться, але під час неодноразових відвідувань батьки мали ознаки вживання алкоголю. Мати ніде не працює, з її слів ОСОБА_24 не дозволяє. Сам же ОСОБА_24 отримує пенсію по інвалідності (він афганець), за яку сім`я і проживає. Мати більше непокоїться про ОСОБА_25 чим за долю доньок. ( а.с.34)

Неодноразово на гарячу лінію 102 надходили повідомлення на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, зловживання спиртними напоями, часті сварки, вчинення домашнього насильства психологічного характеру. На батьків складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КупАП, за ч.1 та ч.2 ст.184 КупАП, про що свідчать постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області у справах №№ 748/3272/24, 748/3279/24, 748/4058/24, 748/2416/24, 748/4100/24, 748/4848/24. ( а.с.53-54, 63-71)

Так, відповідно до постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2024 року ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_6 , 2016 р.н. Мало місце притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності 10.10.2024 та 24.10.2024 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 .. 27.12.2024 ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_6 , 2016 р.н. В постанові зазначено, що у будинку брудно, антисанітарія, немає свіжого хлібу, ОСОБА_3 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідно до постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.05.2025 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2024 року ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_6 , 2016 р.н. та ОСОБА_5 , 2011 р.н. 23.10.2024 ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП щодо неналежного виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_6 , 2016 р.н. та ОСОБА_5 , 2011 р.н.

Неодноразово обстежувались умови проживання сім`ї ОСОБА_13 , проводились бесіди щодо необхідності виконання батьківських обов`язків, недопущення домашнього насильства, шкоди алкоголю.( а.с.57-59)

Згідно характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дитина має низьку мотивацію до навчання, через відсутність достатнього контролю з боку батьків рівень навчання знижується. Мама намагається приділяти увагу вихованню та зовнішньому вигляду дитини, проте іноді можна помітити неохайність у одязі та зачісці. З однолітками бувають часті конфлікти. Не схильна до протиправної діяльності (а.с.36).

Відповідно до характеристики ОСОБА_6 , учениці Редьківського ліцею Новобілоуської сільської ради, дитина програмний матеріал засвоює у повільному темпі, інтерес до навчання несталий. Дисциплінована, майже не порушує норми та правила поведінки. Несистематично відвідує навчальний заклад, пропускає уроки без поважної причини, поза школою не здійснює жодного вида діяльності. Батьки невідповідально ставляться до виховання та навчання дитини, немає відповідних умов для забезпечення виконання навчальних завдань під час дистанційного навчання. Батьки здебільшого не підтримують зв`язок зі школою та класним керівником (а.с.35).

Відповідно до Висновку щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доцільності позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , служба у справах дітей Новобілоуської сільської ради, вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доцільним позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доцільним позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.100-104).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.07.2025 надали добровільну згоду на кодування «емоційно-стресової» психотерапії алкогольної залежності на 6 місяців. ( а.с.123,124)

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, родини, свого народу, своєї Батьківщини, забезпечувати здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Право на виховання дитини є одним із найважливіших батьківських прав. Водночас, це право є і обов`язком.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 166 СК України визначено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частинами першою, другою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення у справі «Хант проти України»).

У справі «Мамчур проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, встановлені обставини справи та надані на їх підтвердження докази, беручи до уваги принцип «якнайкращих інтересів дитини», вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Матеріалами підтверджується, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків. В свою чергу ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , 2011 року народження. Встановлені факти перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, агресивної поведінки як один до одного так і до дітей. Діти бояться батьків, що також мало місце під час судового розгляду. Також під час судового розгляду ОСОБА_3 проявляв нестриманість та агресію як до представника позивача так і до патронатного вихователя. З боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 лунали звинувачення на адресу старшої доньки ОСОБА_12 . Зазначене не свідчить про намір батьків змінити ставлення до дітей, задля в подальшому підтримання їх емоційної стабільності, спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, виявлення інтересу до їх внутрішнього світу, створення належних умов для отримання ними освіти. ОСОБА_2 більше турбується за свого співмешканця. Протягом 2024, 2025 років з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово проводились бесіди щодо вживання спиртних напоїв, виконання батьківських обов`язків та ведення домашнього господарства, однак відповідних висновків відповідачі не зробили. При цьому ОСОБА_2 вже була раніше позбавлена батьківських прав та їй достовірно були відомі наслідки проведення таких бесід.

Також з матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_7 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, надав заяву про відсутність заперечень щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 .

Наявна ситуація у сім`ї ОСОБА_13 та встановлені обставини, в яких перебували неповнолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 очевидно не відповідають жодному критерію якнайкращого забезпечення інтересів дітей, завдають їм психоемоційного дискомфорту та призводять до порушень емоційно-особистісної сфери. Позбавлення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 батьківських прав буде відповідати в першу чергу інтересам дітей.

Враховуючи, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , нехтують їх потребами, порушують права дітей на належне батьківське виховання, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проявляють агресію по відношенню до дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток та психо-емоційний стан як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, суд дійшов переконання, що висновок органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідачів відповідає інтересам неповнолітніх дітей.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час судового розгляду не довели зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростували, що свідомо нехтували та продовжують нехтувати обов`язками, а саме ОСОБА_2 як матері щодо доньок ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , ОСОБА_3 як батька щодо доньки ОСОБА_10 . При цьому діти проти повернення їх додому. В ході судового розгляду ОСОБА_3 поводив себе агресивно, що не свідчить про його намір змінити ставлення до дітей. Факт заперечення відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову про позбавлення їх батьківських прав не свідчить про їх інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку про позбавлення батьківських прав відповідачів, що повністю відповідає інтересам їх неповнолітніх дітей.

Необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дітей, відповідачів, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів аліментів та утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково та стягнути : з ОСОБА_2 аліменти на користь дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інша частина позовних вимог в частині розміру стягнення аліментів задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягають задоволенню, судовий збір слід стягнути з відповідачів на користь держави, як то передбачено ст.141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 12, 17, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 150-152, 164-167, 180-182 СК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Органу опіки та піклування Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, поданий в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: патронатний вихователь ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позбавити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_17 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Передати дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , органу опіки та піклування Новобілоуської сільської ради для подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на їх рахунок, у розмірі по 1/6 частині усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на її рахунок, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_7 аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її рахунок, у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 на користь держави по 2422 грн 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Орган опіки та піклування Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, , адреса місцезнаходження : вул. Свиридовського, 54, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідач : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання : АДРЕСА_2 .

Третя особа : патронатний вихователь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , адреса : АДРЕСА_3 .

Суддя С. М. Майборода