УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1385/25

Провадження № 2-з/568/6/25

05 листопада 2025 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вишковської Валентини Іванівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2025 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Вишковської В.І. про вжиття заходів забезпечення позову, а саме заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати будь - які будівельні роботи, пов`язані з встановленням (зведенням) паркану на межі земельних ділянок з кадастровим номером :01:010:0246, що належить ОСОБА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0134, що належить відповідачам, за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі, що частково проходить по внутрішніх стінах та перегородках житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0246, що розташована за тією ж адресою.

Даний будинок з моменту побудови (до 1939) являється двоквартирним житловим будинком. У 2021 році даний житловий будинок було зареєстровано як два житлових будинки: квартира АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 стала житловим будинком за адресою: АДРЕСА_4 .

Співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 ) були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які придбали його в грудні 2021 року.

Згідно інформації КП «Радивилівське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 )/, належний відповідачам, був знесений (демонтований) 24 березня 2023 року.

Відповідачі також є співвласниками земельної ділянки, на якій був розташований належний їм будинок площею 0,1 га з кадастровим номером :01:010:0134.

Внаслідок демонтажу (знесення) житлового будинку АДРЕСА_4 (частини будинку квартири АДРЕСА_3 ) суміжними землевласниками відповідачами у справі, межа між земельною ділянкою, площею 0,0629 га (власник ОСОБА_1 ), з кадастровим номером :01:010:0246 та земельною ділянкою площею 0,1 га з кадастровим номером :01:010:0134 (власники відповідачі), частково проходить по внутрішніх стінах та перегородках житлового будинку АДРЕСА_1 .

У зв`язку з знесенням частини будинку відповідачами, були пошкоджені стіни будинку позивача, які потребують ремонту. Для можливості виконання будівельно ремонтних робіт у житловому будинку, належному позивачу, у зв`язку із знесенням частини будинку співвласниками відповідачами, необхідно використовувати частину суміжної земельної ділянки, яка має площу 0,1 га за адресою АДРЕСА_1 В ( АДРЕСА_1 ) з кадастровим номером :01:010:0134. Адже провести будівельно ремонтні роботи житлового будинку належного позивачеві технічно неможливо без використання частини суміжної земельної ділянки, що належить відповідачам.

Вказує, що фотоматеріалами підтверджується зведення фундаменту паркану, який частково буде проходити по внутрішніх стінах та перегородках належного йому будинку, і позивач буде позбавлений можливості провести ремонтно будівельні роботи, зробити фасад свого будинку.

Оскільки до вирішення справи про встановлення земельного сервітуту, у разі будівництва паркану впритул до стіни позивача, може завдати значної шкоди правам та інтересам позивача, а також унеможливить виконання рішення в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 149,150 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обов`язковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу встановлення безстрокового земельного сервітуту для ОСОБА_1 для проведення ремонтних робіт та можливості обслуговування частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0025 га на земельній ділянці площею 0,1000 га за за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 ) з кадастровим номером :01:010:0134, яка належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, наявності ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає, що заява про забезпечення позову, що полягає у забороні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати будь які будівельні роботи, пов`язані з встановленням (зведенням) паркану на межі земельних ділянок з кадастровим номером :01:010:0246, що належить ОСОБА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0134 (що належить відповідачам), за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі, що частково проходить по внутрішніх стінах та перегородках житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема, вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином заборона вчиняти певні дії може завдати збитків відповідачам, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вишковської Валентини Іванівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту- задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати будь які будівельні роботи, пов`язані з встановленням (зведенням) паркану на межі земельних ділянок з кадастровим номером :01:010:0246, що належить ОСОБА_1 та земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0134 (що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, що частково проходить по внутрішніх стінах та перегородках житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на час розгляду справи №568/1385/25.

Копію даної ухвали надіслати сторонам.

Ця ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду, проте її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала складена та підписана 05.11.2025р.

Стягувач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Боржники: 1) ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

2) ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП - відсутній.

Суддя О.М. Делалова