РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

(Справа № 285/5427/24, провадження у справі № 2/0285/1990/25)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з останнього на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі 1 500 грн., на 1/4 частину його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Вобґрунтування позову зазначає, що на підставі вищезазначеного судового рішення з відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на неповнолітню доньку. На даний час у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки він офіційно працевлаштований, а саме працює у військовій частині НОМЕР_1 в управлінні персоналу штабу, де регулярно отримує заробітну плату.

Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на даний час її матеріальний стан змінився (погіршився), оскільки зросли: витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Також позивачка посилаючись на те, що оскільки після ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів у нього змінилось матеріальне становище в бік покращення, просить суд позов задовольнити.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки на утриманні відповідача перебуває четверо малолітніх дітей та дружина, яка не працює у зв`язку із вагітністю та пологами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21)

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Встановлено, що з відповідача ОСОБА_3 на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/399/19 від 04.03.2019 року, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням і до повноліття дитини /а.с.5,6/.

В обгрунтування позовних вимог про зміну способу стягення аліментів, позивач посилається на те, що на даний час її матеріальний стан змінився (погіршився), оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг та підвищився прожитковий рівень на дитину відповідного віку. Також позивачка посилається на те, що після ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів у нього змінилось матеріальне становище в бік покращення.

Судом встановлено, що на підтвердження позовних вимог, позивачем не надано доказів зміни її матеріального стану в бік погіршення.

Разом з тим судом також встановлено, що у відповідача на даний час дійсно змінився матеріальний стан, оскільки як вбачається із відповіді з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, відповідач ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та отримує стабільний дохід /а.с.21,22/

Однак у відповідача на даний час також змінився сімейний стан, а саме у нього народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.53,54,55/.

Крім того, суд враховує, що на утриманні відповідача також перебуває малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також дружина ОСОБА_9 , яка не працює у звязку із вагітністю та пологами /а.с.53,56,57/.

Отже з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що встановлені судом обставини не підтверджують зміну матеріального стану позивача в бік погіршення, а також зміну матеріального стану відповідача у бік покращення, оскільки у нього суттєво збільшилися витрати у зв`язку з народженням ще трьох дітей, а також перебуванні на його утриманні четвертої дитини та дружини, яка не працює у зв`язку з вагітністю та пологами, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 10, 81, 141, 264, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 30.10.2025 року.

Головуючий