Справа № 490/8489/25
н/п 2-н/490/2162/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 10812,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», в якій представниця заявника просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 10812,32 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

10.10.2025 року матеріали справи було передано на розгляд судді.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлено наступне.

Як вбачається з відповіді №1881624 від 13.10.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, боржник ОСОБА_1 , за вказаними параметрами особу не знайдено.

13.10.2025 року суддею направлено запит щодо отримання інформації про реєстрацію місця проживання боржника ОСОБА_1

05.11.2025 року до суду надійшла відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання управління ДМС України в Миколаївській області, згідно з якою за відомостями ВОМІРМП та ВІС УДМС у Миколаївській області ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 01.03.2018 року знятий з реєстрації.

Як вбачається з відповіді №1978524 від 06.11.2025 щодо реєстрації особи в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, особу ОСОБА_1 ідентифіковано, але на момент надходження запиту РНОКПП закрито/серія (за наявності) та номер паспорта знято з обліку, у зв`язку з наявністю повідомлення від ВРАЦС про громадян, які померли.

Відповідно до частин першої та другої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Проте, за правилами пункту 4 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 6 частини першої статті 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що ОСОБА_1 помер, беручи до уваги особливості наказного провадження, що передбачені цивільним процесуальним законодавством України, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до частини другої статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 163-167, 258-261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 10812,32 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін