справа № 208/4545/25
провадження № 2/208/2951/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Агеєвої В.Г.,

представника позивача - адваката Громовової К.Д. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Гончарової Ж.В.(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 208/4545/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2025 представник позивача - адвокат Гроимова К.Д., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», у якому просить визнати протиправними:

- дії Відповідача щодо не проведення з 27.01.2025 нарахування та виплати Позивачці доплати в розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук;

- рішення Відповідача, викладене в листі Відповідача від 17.03.2025 № 01-13/216, щодо відмови Позивачці у встановленні доплати у розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук;

а також зобов`язати Відповідача нарахувати за період з 27.01.2025 та виплатити Позивачці доплату за науковий ступінь кандидата наук в розмірі 15% від посадового окладу.

В обґрунтування позову Позивачка зазначає, що з 2023 року вона затверджена на посаді старшого викладача кафедри прикладної механіки у Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» (далі ДВНЗ ДОННТУ). На вказану посаду вона обрана за конкурсом за контрактом з 01.07.2023 по 30.06.2023 та має науковий ступінь кандидата педагогічних наук, що підтверджено рішенням Атестаційної колегії від 11.10.2017. У січні поточного року Позивачка звернулась до Відповідача із заявою від 27.01.2025 щодо встановлення надбавки за науковий ступінь, проте у встановленні вказаної надбавки їй було відмовлено з посиланням на формальну відсутність відповідності її профілю діяльності (викладацька діяльність у сфері технічних наук) отриманому нею ступеню кандидата педагогічних наук. Посилаючись на те, що посада старшого викладача будь-якої кафедри навчального закладу передбачає здійснення педагогічної діяльності незалежно від спеціалізації діяльності кафедри, профіль діяльності Позивачки на посаді старшого викладача відповідає ступеню кандидата педагогічних наук, а отже дає право на отримання доплати за науковий ступінь. З огляду на це, Позивачка вважає відмову Відповідача щодо встановлення їй надбавки за науковий ступінь протиправною, що стало підставою для її звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2025 року цивільна справа № 208/4545/25 була розподілена судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 14.04.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

26.05.2025 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що на посаді старшого викладача кафедри прикладної механіки Позивачка викладає дисципліни суто технічного спрямування. Водночас, вона має ступінь кандидата педагогічних наук, а тематика її наукової роботи є історико-педагогічною та не містить елементів прикладного технічного аналізу чи педагогіки вищої школи у сфері інженерної освіти. Враховуючи зазначене, Відповідач стверджує, що науковий ступінь Позивачаки не відповідає профілю її діяльності, що, відповідно до положень Постанови КМУ № 1298, надає право керівнику Відповідача відмовити у встановленні відповідної доплати. З огляду на це, Відповідач вважає відмову, викладену у листі від 17.03.2025 № 01-13/216, правомірною, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

30.06.2025 від Відповідача надійшла заява про застосування строку звернення до суду, у якій вона просить суд при розгляді цієї справи застосувати строк звернення до суду та відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на пропуск Позивачкою встановленого ч.ч. 1, 2 ст 233 Кодексу законів про працю України тримісячного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви Відповідач зазначив, що Позивачка перебуває з ним у трудових відносинах з липня 2023 року та, відповідно, з цього часу отримує заробітну плату. Отже, про відсутність надбавки за науковий ступінь їй відомо з моменту виплати першої заробітної плати, тобто з липня 2023 року, коли вона дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права. Оскільки, з липня 2023 року до дня звернення Позивачки до суду із цим позовом минуло понад 18 місяців, Відповідач стверджує про пропуск Позивачкою тримісячного строку звернення до суду.

Аналогічна позиція викладена Відповідачем у додаткових поясненнях від 20.08.2025.

Позивачка з вимогами вказаної заяви Відповідача не погодилася, 14.07.2025 надала заперечення на клопотання (заяву), у якій зазначила, що у цій справі нею не оскаржуються правовідносини, що могли мати місце до 2025 року і виплат за більш ранній період вона не вимагає. Натомість, предметом спору є конкретні дії та рішення Відповідача, які мають документальне підтвердження саме у 2025 році, у зв`язку з чим, термін для звернення до суду було обраховано з моменту отримання остаточного листа Відповідача № 01-13/216 від 17.03.2025. З огляду на це, Позивачка просить у задоволенні заяви про застосування строку звернення до суду відмовити.

16.07.2025 від Позивачки надійшли додаткові письмові пояснення у справі, у яких вона, зокрема, акцентувала увагу суд на тому, що оскільки вона є викладачем саме вищого навчального закладу, пріоритетним у застосуванні до спірних правовідносин є саме Закон України «Про вищу освіту», який не може бути обмежений положеннями Постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 та Наказу МОНУ № 557 від 26.09.2005, які регулюють більш широке коло відносин і умови встановлення доплат за науковий ступінь також і працівникам наукових установ та установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери (тобто не тільки працівникам закладів вищої освіти). Також, Позивачка зазначила, що керівник закладу вищої освіти не має повноважень щодо визначення додаткових умов отримання таких доплат і повноважень щодо їх обмеження.

20.08.2025 від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення у справі, у яких він, зокрема, вказав на те, що ч. 3 ст. 61 Закону України «Про освіту» та ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» закріплено право на встановлення доплат за наукові та вчені звання, але вони не визначають ані порядку, ані умов здійснення відповідних виплат. Умови, порядок і розміри таких доплат встановлені положеннями Постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 та Наказу МОНУ № 557 від 26.09.2005, якими, зокрема, закріплено критерій «відповідності профілю наукового ступеня профілю діяльності». З огляду на невідповідність наукового ступеня Позивачки її професійній діяльності, керівник Відповідача не міг проігнорувати вказаний критерій та встановити їй відповідну доплату.

У судовому засіданні 22.10.2025 року представник позивача - адвокат Громова К.Д. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні 22.10.2025 року представник відповідача Гончарова Ж.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала. Просила у відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

21.10.2025 року у судовому засіданні після судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. На підставі ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалення судового рішення було відкладено та визначено дату та час судового засідання, в якому буде відбуватися проголошення судового рішення, про що учасники справи були повідомлені у спосіб, встановлений ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно наказу ректора ДВНЗ ДОННТУ № 554к від 20.08.2019 ОСОБА_1 прийнята на посаду старшого викладача кафедри електромеханіки та машинобудування навчально-наукового індустріального інституту ДВНЗ ДОННТУ в порядку переведення з Індустріального інституту ДВНЗ ДОННТУ з 01.09.2019, науково-педагогічний стаж складав 14 років 11 місяців.

Згідно наказу в.о. ректора ДВНЗ ДОННТУ № 265к від 30.06.2023 ОСОБА_1 затверджена на посаді старшого викладача кафедри прикладної механіки за основним місцем роботи, як обрана за конкурсом за контракт ом з 01.07.2023 по 30.06.2026 з посадовим окладом згідно штатного розпису.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Відповідача із заявою щодо надбавки за науковий ступінь.

У встановленні вказаної надбавки ОСОБА_1 відмовлено, про що Позивачку проінформовано листом Відповідача від 17.03.2025 за вих. № 01-13/216.

Вказана відмова Відповідача мотивована тим, що згідно п. 3 Постанови КМУ № 1298, відповідність вченого звання або наукового ступеня профілю діяльності визначається керівником установи, закладу або організації. Законодавство не встановлює чітких критеріїв для визначення цієї відповідності, залишаючи це питання на розсуд керівника.

Позивачка має науковий ступінь кандидата педагогічних наук, що підтверджено рішенням Атестаційної колегії від 11.10.2017. Спеціальність 13.00.01 Загальна педагогіка та історія педагогіки, яка означає, що наукова діяльність викладача зосереджена на питаннях освіти, навчання, виховання, методики викладання, освітніх технологій та історії педагогіки. Ця спеціальність не є технічною, а належить до галузі педагогічних наук. Дисципліни, пов`язані з педагогікою, методикою викладання технічних наук або історією освіти Позивачка не викладає.

ОСОБА_1 старший викладач кафедри прикладної механіки, викладає дисципліни: «Опір матеріалів», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Технічна механіка», «Основи технології машинобудування», «Різальний інструмент», «Роботизовані технологічні комплекси і транспортні системи» згідно з навчальними планами. Таким чином ОСОБА_1 , старший викладач кафедри прикладної механіки викладає дисципліни, які стосуються інженерної механіки, машинобудування, автоматизованих виробничих систем та має наукові роботи у цій сфері.

З огляду на це, вирішуючи питання відповідності вченого ступеня Позивачки її професійній діяльності в.о. ректора ДВНЗ ДОННТУ Денис Шиленко дійшов висновку про відсутність формальної відповідності наукового ступеня ОСОБА_1 її профілю діяльності.

Правомірність відмови Відповідача у встановленні доплати Позивачці, яка викладена у листі від 17.03.2025 за вих. № 01-13/216, є предметом спору у межах цієї справи.

Зокрема, спір у межах цієї справи точиться навколо питання відповідності наукового ступеня Позивачки її профілю діяльності, оскільки Позивачка стверджує про наявність такої відповідності, а Відповідач її спростовує.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Аналогічне положення закріплено в ст. 21 Кодексу, відповідно до якої роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату за виконану ним роботу, визначену трудовою угодою.

Структура заробітної плати визначена ст. Закону України «Про оплату праці», згідно якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних компенсаційних виплат.

Частиною 3 ст. 21 Кодексу законів про працю України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Нормою ст. 20 Закону України «Про оплату праці» врегульовано, що оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.

Відповідно до ст. 98 Кодексу законів про працю України, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Частиною 3 ст. 61 Закону України «Про освіту» передбачено, що науково-педагогічним, науковим та педагогічним працівникам закладів освіти встановлюються доплати за наукові ступені та вчені звання відповідно до закону.

Як вірно зазначає Відповідач, умови, порядок і розміри таких доплат встановлені положеннями Постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 та Наказу МОНУ № 557 від 26.09.2005.

Зокрема, абз. «г» п. 3 Постанови КМУ від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» передбачено, що кандидатам педагогічних наук (як і докторам філософії) передбачена доплата в розмірі 15% від посадового окладу, але лише за умови, що діяльність працівника за профілем відповідає наявному науковому ступеню. Ця доплата обчислюється пропорційно до обсягу навчального навантаження та встановлюється керівником закладу освіти.

Аналогічна норма закріплена в абз. «г» п.п. 3 п. 4 наказу Міністерства науки та освіти України «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» від 26.09.2005 № 557.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що умова відповідності для встановлення доплати полягає у тому, що діяльність за профілем наукового ступеня повинна відповідати посадовим обов`язкам працівника. Рішення про відповідність приймає керівник закладу освіти.

При цьому, слід зазначити, що ані зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України, ані цим наказом Міністерства науки та освіти України не встановлено умови щодо відповідності спеціальності, з якої захищено дисертацію, професійній діяльності.

Факт наявності у Позивачки наукового ступеня педагогічних наук на підставі рішення Атестаційної колегії від 11.10.2017 Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького підтверджено матеріалами справи, а саме дипломом кандидата наук, який прирівнюється до диплома доктора філософії, серії ДК 044797 та Відповідачем не заперечується.

Отже, Позивачка має ступінь кандидата педагогічних наук.

Як було зазначено раніше, згідно наказу в.о. ректора ДВНЗ ДОННТУ № 265к від 30.06.2023 ОСОБА_1 затверджена на посаді старшого викладача кафедри прикладної механіки.

Згідно Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, посада старшого викладача належить до посади науково-педагогічних працівників закладів вищої освіти

Отже, Позивачка здійснює діяльність викладача, тобто педагога у вищому навчальному закладі.

Залежність доплати за науковий ступінь від дисципліни, яку викладає педагог чинним законодавством України не встановлено. Важливими є сама наявність наукового ступеня (у спірному випадку це кандидат педагогічних наук), та відповідність цього ступеня профілю посадових обов`язків (у спірному випадку обов`язки старшого викладача, тобто педагога вищого навчального закладу).

Інших критеріїв відповідності для встановлення доплати, передбаченої ч. 3 ст. 61 Закону України «Про освіту», абз. «г» п. 3 Постанови КМУ від 30.08.2002 № 1298 та абз. «г» п.п. 3 п. 4 наказу Міністерства науки та освіти України від 26.09.2005 № 557 чинним законодавством України не встановлено.

З огляду на це, суд дійшов висновку про відповідність наукового ступеня Позивачки її посадовим обов`язкам та, відповідно, наявності підстав для встановлення їй доплати, передбаченої ч. 3 ст. 61 Закону України «Про освіту» у розмірі, визначеному абз. «г» п. 3 Постанови КМУ від 30.08.2002 № 1298 та абз. «г» п.п. 3 п. 4 наказу Міністерства науки та освіти України від 26.09.2005 № 557.

Отже, беручи до уваги наведене та аналізуючи норми законодавста, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., що підтверджено квитанцією про сплату № 1485-8691-9021-1916.

Також, Позивачем заявлено до відшкодування Відповідачем витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000 грн., які підтверджено:

Договором про надання правової допомоги № 07 від 07.04.2025, згідно п. 1 якого Клієнт ОСОБА_1 доручає, а Адвокат Громова К.Д. приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту професійну правничу допомогу щодо захисту трудових прав Клієнта, що витікають з відносин з ДВНЗ ДОННТУ, надавати Клієнту консультації з правових питань, представляти Клієнта в судах та перед будь-якими фізичними чи юридичними особами, органами виконавчої служби та/або перед приватними виконавцями.

Деталізація наданих Адвокатом послуг та їх вартість наведена у Акті приймання-передачі від 29.06.2025 до Договору про надання правової допомоги № 07 від 07.04.2025.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.

Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.

Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.

Враховуючи заперечення Відповідача на заяву Позивачки про відшкодування витрат на правничу допомогу, а також те, що зі змісту акту приймання-передачі від 29.06.2025 до Договору про надання правової допомоги № 07 від 07.04.2025, як і самим Договором, не вбачається принцип формування суми гонорару в залежності від полуги та витрачених годин на її надання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 7 500,00 грн.

Так як позовні вимоги підлягають задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування понесених позивачем витрат судового збору у розмірі 1 211,20 грн.,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про визначення дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними:

- дії Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» щодо не проведення з 27.01.2025 нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати в розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук;

- рішення Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», викладене в його листі від 17.03.2025 № 01-13/216, щодо відмови ОСОБА_1 у встановленні доплати у розмірі 15% від посадового окладу за науковий ступінь кандидата наук.

Зобов`язати Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», , нарахувати за період з 27.01.2025 та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , доплату за науковий ступінь кандидата наук в розмірі 15% від посадового окладу.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 0 0 копійок.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання : АДРЕСА_2 .

Відповідач Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», , юридична адреса місцезнаходження: Донецька область, місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 2.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 29.10.2025 року о 17:00 год.

Суддя В.Г. Гречана