Провадження № 2/344/6135/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення (гараж) як добросовісного набувача,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2025 адвокат Семків-Тачинська О.Л. звернулася із заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення (гараж) як добросовісного набувача.

Зокрема, вимогами позову позивач просив:

п. 1 - визнати за ним право власності на нежитлове приміщення № 110 в секції 5 першого поверху за адресою: АДРЕСА_1 ;

п. 2 - у разі відмови у задоволені п. 1 - стягнути на користь позивача витрати понесені на проведення ремонту та поліпшення зазначеного приміщення у сумі 360 000 тис. грн. з урахуванням приросту вартості майна.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2025 року вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Позивачу надано строк десять днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Від адвоката Семків-Тачинської О.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд» зареєстровано клопотання про усунення недоліків та долучено уточнену позовну заяву.

Разом з тим, в уточненій позовній заяві стороною позивача не усунуто зазначених в ухвалі про залишення без руху від 22.10.2025 недоліків.

Зокрема, представником позивача вказується про обраний спосіб захисту порушеного права відповідно до ст. 16 ЦК України. Разом з тим, із заявлених позовних вимог незрозуміло який конкретно спосіб захисту порушеного права обрав позивач. Наведені позивачем вимоги не є конкретизованими, а також, не обґрунтовано належний спосіб захисту порушених або оспорюваних прав, позовні вимоги заявлені з умовою (у разі відмови у задоволені п. 1 визнання права власності за позивачем, стягнути на його користь витрати понесені на проведення ремонту та поліпшення спірного приміщення). Тобто, позивач не визначився із позовними вимогами, не обрав конкретний спосіб захисту порушенного права.

На виконання ухвали від 22.10.2025 представником позивача зазначено орієтовану ціну позову 480 000 грн. У той же час позивачем не долучено документ, що підтверджує дійсну вартість спірного майна станом на час подання позовної заяви до суду, що унеможливлює визначити ціну позову і, відповідно, від вартості майна сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру.

Відтак, на даний час неможливо достеменно встановити, чи судовий збір сплачений у розмірі, встановленому законом.

Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зважаючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, заява, відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення (гараж) як добросовісного набувача, вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.