Ухвала

29 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 216/5489/23

провадження № 61-12887ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року у складі судді: Онопченка Ю. В., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П., Остапенко В. О., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс - КР» (далі - ТОВ «Сітісервіс-КР») про захист прав споживачів.

Позов мотивований тим, що 21 квітня 2022 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі № 216/1685/21, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду, за позовом ТОВ «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Складаючи та підписуючи позовну заяву ТОВ «Сітісервіс-КР» представник Медвєдєва К. А. , що діяла на підставі дійсної до 24 лютого 2022 року довіреності ТОВ «Сітісервіс-КР», внаслідок власної недбалості помилилась стосовно обставин, які мають істотне значення щодо прав та обов`язків ТОВ «Сітісервіс-КР» під час виконання функцій управителя Багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , враховуючи те, що позовна заява містить ознаки нечесної підприємницької практики, забороненої приписами частини першої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» в умовах відсутності своєчасно переданих (наданих) позивачам документів щодо правових підстав здійснення ТОВ «Сітісервіс-КР» функцій управителя житлового будинку, а також - ціни, кількості та вартості фактично наданих послуг ТОВ «Сітісервіс-КР» протягом періоду з 01 березня 2018 року по 01 березня 2021 року в умовах відсутності укладеного ТОВ «Сітісервіс-КР» безпосередньо з позивачами відповідного письмового договору, що свідчить про відсутність їх прямої та недвозначної згоди на придбання продукції (послуг) ТОВ «Сітісервіс-КР».

Позивачі просили:

визнати недійсною позовну заяву ТОВ «Сітісервіс-КР» зареєстрованої Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29 березня 2021 року як правочин, що вчинений внаслідок помилки стосовно обставин, що мають істотне значення, а також з урахуванням нікчемності договору ТОВ «Сітісервіс-КР» № 1406/05-18 від 03 червня 2018 року про надання послуг з управління будинком згідно приписів частини першої статті 220 ЦК України, внаслідок відсутності його нотаріального посвідчення відповідно до вимог частини другої статті 1031 ЦК України;

визнати як зловживання своїм монопольним становищем щодо управління житловим будинком діяльність ТОВ «Сітісервіс-КР» стосовно управління житловим будинком в умовах відсутності нотаріального посвідчення договору №1406/05-18 про надання послуг з управління будинком від 03 червня 2018 року, що є нікчемним відповідно до частини третьої статті 209, частини першої статті 220, частини другої статті 1031 ЦК України, і зобов`язати відповідача припинити зловживання своїм монопольним становищем шляхом приведення діяльності ТОВ «Сітісервіс-КР» у відповідності з вимогами чинного законодавства України;

зобов`язати відповідача повернути позивачам грошові кошти отримані на підставі вищевказаної позовної заяви та відшкодувати завдані цим правочином збитки.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року залишено без змін.

14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

оскаржені судові рішення у справі є незаконними, тому касаційна скарга подається на наступних підставах, передбачених статтею 3, частиною четвертою статті 42, частинами першою, другою статті 55 Конституції України, частиною першою статті 220, частиною другою, третьою статті 386, частиною другою статті 1031 ЦК України;

недійсність договору № 1406/05-18 внаслідок його нікчемності у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення, свідчить про неналежний спосіб визначення ціни послуг ТОВ «Сітісервіс-КР» за договором № 1406/05-18, що є безумовним порушенням прав ОСОБА_1 як споживача зі сторони ТОВ «Сітісервіс-КР» згідно пунктом 74. 1 статті 21 Закону № 1023-ХІІ в умовах застосування ТОВ «Сітісервіс-КР» забороненої приписами частини першої статті 19 Закону № 1023-XII нечесної підприємницької практики внаслідок замовчування інформації стосовно недійсності договору № 1406/05-18 та поширення інформації, яка вводить в оману про начебто законність дій ТОВ «Сітісервіс-КР» на підставі нотаріально непосвідченого договору № 1406/05-18;

при розгляді справи та ухваленні відповідних судових рішень суди не перевіряли та не з`ясовували відповідність оспорюваного правочину приписам частини першої статті 203 ЦК України згідно вимог частин першої, другої, третьої, п`ятої статті 13 ЦК України, а також - не вчинили відповідних дій згідно частини шостої статті 13 ЦК України;

апеляційний суд всупереч приписів частин першої, другої статті 367 ЦПК України не дослідив договір № 1406/05-18 в якості доказу у справі;

при розгляді справи суди всупереч приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України взагалі не урахували висновок постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 453/850/17 (провадження № 61-1513св20) стосовно того, що: «згідно зі статтею 1031 ЦК України договір управління майном укладається в письмовій формі».

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про захист прав споживачів, визнання недійсною позовної заяви ТОВ «Сітісервіс-КР», визнання як зловживання своїм монопольним становищем діяльність ТОВ «Сітісервіс-КР» щодо управління житловим будинком, зобов`язання вчинити дії.

Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

ОСОБА_1 укасаційній скарзі вказує, що справа має для нього виняткове значення відповідно до наступних фактичних обставин, що не підлягають доказуванню згідно приписів статті 82 ЦПК України, які визнані ТОВ «Сітісервіс-КР» та підтверджені матеріалами справи, а також загальновідомих обставин, які не потребують доказування. Окрім цього, ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Сітісервіс-КР» займає монопольне (домінуюче) становище щодо управління житловим будинком і у позивача відсутні згідно діючого законодавства права та можливості особисто самостійно вільно обирати управителя житлового будинку, а також особисто самостійно вільно укладати відповідний договір з управителем житлового будинку, при тому, що діяльність ТОВ «Сітісервіс-КР» в умовах відсутності нотаріального посвідчення договору № 1406/05-18 є проявом забороненої нечесної підприємницької практики, що вводить позивача в оману. Проте особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Окрім цього, особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує, які обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, вона позбавлена можливості спростувати при розгляді іншої справи та якої саме. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що: справа має виняткове значення для ОСОБА_1 ; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» про захист прав споживачів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков