СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1973/14-ц
Провадження № 6/306/39/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Свалявський відділ Державної виконавчої служби у Мукачівському районі про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області по справі N? 306/1973/14-ц від 14.07.2014 року їй встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання зобов?язань. Вказує, що відповідно до довідки виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», станом на 10.10.2025 року в останньої немає заборгованості перед АК КБ «ПриватБанк» та відповідно до інформаціїї з Єдиного реєстру боржників відомості щодо заявника як боржника - відсутні, а отже і немає відкритого виконавчого провадження з приводу стягнення з неї заборгованості. На підставі наведеного, просить скасувати її тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Заявниця подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує повністю та просить задовольнити (а.с.52).

Представник ДВС надав відзив на заяву, в якому повідомив, що станом на 24.10.2025 року інформації про погашення боргу боржником ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у відділі немає (а.с. 36-37).

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження номер ВП: 42200753, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.07.2014 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканку АДРЕСА_1 , тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до до виконання зобов`язань за рішенням (а.с. 16).

Як убачається з довідки виданої АТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 10.10.2025 року не має заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк". (а.с.31).

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 17.10.20025 року, щодо фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості відсутні. (а.с.32).

Згідно довідок спеціального розділу ДВС, наданих державним виконавцем, такі містять відомості про виконавчі провадження, відкриті стосовно боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом від 19.01.2015 року по справі №200/19550/14-ц, виданими Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, зокрема ВП №46552016 відкрите 16.02.2015 року, №48219627 відкрите 23.07.2015 року, №50526313 відкрите 17.03.2016 року. Постановою державного виконавця виконавчі документи повернуті стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. (а.с.39-48).

Жодних доказів можливого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання боргових зобов`язань за виконавичим провадженням по справі N? 306/1973/14-ц від 14.07.2014 року матеріали вищезгаданого виконавчого провадження не містять.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом.

Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

За приписами п. 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням щодо нього обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання боргових зобов`язань.

За правовим змістом згаданої норми Закону підставою для встановлення вищезгаданих обмежень слугує саме факт ухилення боржника від виконання зобов`язань.

У судовому засіданні належними та допустимими доказами вищезгадане не підтверджено.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Разом з тим, в силу ч.5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд зазначає, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є винятковим заходом, застосування якого можливе лише за наявності доведених обставин невиконання боржником зобов`язань у межах конкретного виконавчого провадження.

Надані державним виконавцем довідки спеціального розділу ДВС містять відомості про інші виконавчі провадження, відкриті стосовно боржника ОСОБА_1 за виконавчими листами, виданими Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по справі №200/19550/14-ц.

Разом з тим, зазначені виконавчі провадження не є тотожними виконавчому провадженню №42200753, у межах якого ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської обалсті щодо ОСОБА_1 було застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Таким чином, надані довідки не можуть свідчити про наявність невиконаних зобов`язань саме у виконавчому провадженні №42200753.

З урахуванням наданих заявником належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що обставини, які стали підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, на даний час відпали, а тому зазначене обмеження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ЗУ Про виконавче провадження ст. ст. 247, 258, 260, 353, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Свалявський відділ Державної виконавчої служби у Мукачівському районі про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника - задовольнити.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 , накладене ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2014 року - скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити учасникам справи та до Державної прикордонної служби України для виконання.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець