Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1953/25

29 жовтня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.05.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем - ОСОБА_2 в виконкомі Білоославської с/ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №8.

За час спільного проживання в шлюбі в них народилася дитина: дочка ОСОБА_3 , яка на даний час є повнолітньою.

Вказує, що спочатку після одруження в неї з чоловіком були хороші відносини. Однак впродовж останніх років сімейне життя між ними погіршилось, почали виникати сварки, як правило з ініціативи ОСОБА_2 . Вказані обставини негативно впливають на її психологічний стан і спричиняють їй душевні страждання. В кінцевому результаті ці обставини призвели до повного припинення між ними шлюбних відносин.

Зазначає, що з 2017 року вони спільно не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З того часу вони живуть своїм життям та мають свої інтереси, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю та сімейні цінності. У них відсутнє взаєморозуміння і почуття взаємної любові та поваги один до одного.

З 2023 року вони не спілкуються. Кожен з них проживає окремо за вищевказаними адресами. Шлюб носить формальний характер.

Стверджує, що вона намагалася налагоджувати свої сімейні стосунки, але ОСОБА_2 не бажав і не бажає цього робити, а тому зберегти сім`ю їм не вдалося.

Переконана, що подальшого сенсу підтримувати формальні сімейні відносини немає, оскільки це буде суперечити її особистим інтересам.

Вважає, що примирення між ними неможливе і позитивного результату не дасть.

Просить суд постановити рішення яким розірвати шлюб зареєстрований 07.05.1995 року між нею та ОСОБА_2 в виконкомі Білоославської с/ради, актовий запис №8.

Після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула. натомість її представник - адвокат Госедло О.Д. на адресу суду подав письмову заяву в якій просить проводити розгляд справи у його та позивача відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задоволити. Не заперечують щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведене, зі згоди позивача та його представника, згідно ухвали від 29.10.2025 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Взявши до уваги заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, що долучене до матеріалів справи, згідно якого він (шлюб) між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований 07.05.1995 року у виконкомі Білоославської с/ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №8 (а.с.6).

За час спільного проживання в шлюбі у подружжя народилася одна дитина: дочка ОСОБА_3 , яка, як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 , вже повнолітня.

Судом також встановлено, що сторони припинили сімейні відносини протягом часу, який оцінюється як тривалий, разом не проживають, не ведуть спільне господарство.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу не підтримують сімейних відносин. Крім того, як позивач так і відповідач не планують підтримувати їх (сімейні стосунки) в подальшому, бажання зберегти сім`ю у них немає, а тому їхній шлюб носить формальний характер.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано та не заперечуються відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В ході судового розгляду з`ясовано, що сторони довгий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а за таких обставин даний шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.13, 43, 80, 81, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 07.05.1995 року в виконкомі Білоославської с/ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, актовий запис №8 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.