Справа № 185/8281/25
Провадження № 2/185/6371/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 листопада 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позивач просить поділити майно, придбане в період шлюбу з відповідачем: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 .

Ціна позову, визначена позивачем 444 500 грн.

Позивач просить поділити спірне майно таким чином:

-припинити право ОСОБА_1 на 1/4 частку у спільній сумісній власності подружжя на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ,

-визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 ,

-припинити право ОСОБА_2 на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 ,

-визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 ,

-припинити право ОСОБА_1 на 1/2 частку у спільній сумісній власності подружжя на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 ,

-визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 .

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відзиву на позов не надійшло, натомість відповідач ОСОБА_2 подала заяву, за змістом якої вона не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Тому суд вважає на можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження відповідно до положень частини 3 статті 200 ЦПК України.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 25 липня 1992 року. (а.с.6)

Як зазначено у позовній заяві, з вересня 2023 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Однак відомості про розірвання шлюбу відсутні.

У період шлюбу придбано нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 :

-1/2 частка квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 березня 2022 року № 1847, посвідченого приватним нотаріусом Шлегою Г.І.,

-нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29 березня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Нижник А.М.,

-нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 19 травня 2017 року, посвідченого Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області.

Відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно наведених положень закону нерухоме майно, придбане в період шлюбу, є спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

За змістом статей 69, 70 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як визначено частинами 4,5 статті 71 Сімейного кодексу України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як передбачено статтею 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За змістом заявлених позовних вимог, які визнаються відповідачем, позивач просить поділити спільне сумісне нерухоме майно таким чином: припинити право спільної сумісної власності на нерухоме майно, визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_2 , визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_3 та на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Отже сторони фактично домовилися про поділ спільного сумісного майна, набутого в шлюбі, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом позовної заяви позивач просить покласти на нього понесені ним судові витрати на сплату судового збору.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, сторонами не заявлено.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно подружжя 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно подружжя - нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 (сімдесят два дріб сорок один).

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на майно подружжя - нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 .

Судові витрати на сплату судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя У.М. Болдирєва