Справа № 450/1747/25 Провадження № 2/450/1509/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Глинської У.Я.,

за участю представника позивачів адвоката Гавдьо Б.Р.

представника третьої особи Шмагало А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» про визнання права на спадкове майно та частку у спільному майні подружжя, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Оскільки заповіт не складався, спадкування майна відбувається за законом. Після смерті ОСОБА_3 та у зв`язку з прийняттям позивачами спадщини, державним нотаріусом Пустомитівської районної державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. було заведено відповідну спадкову справу №55/2016. Спадкуванню підлягає майно, яке належало спадкодавцю на праві приватної власності на момент його смерті, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 1,969 га кадастровий номер :02:001:0310; земельна ділянка площею 1,108 га кадастровий номер :02:001:0030. До кола спадкоємців, які прийняли спадщину входять позивачі, а саме: ОСОБА_1 - дружина спадкодавця, ОСОБА_2 - син спадкодавця. Другий син померлого ОСОБА_4 , від спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву нотаріусу. 12.01.2022 ОСОБА_1 були подані нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом, а також заява від ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Підписи заявників на цих заявах були засвідченими приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорній С.Б. 27.01.2022 нотаріусом були надані позивачам відповіді де нотаріус зазначила, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно спадкодавця накладено чотири арешти і зазначила які. 09.12.2022 Пустомитівським районним судом Львівської області винесено рішення про зняття усіх цих чотирьох арештів з усього майна спадкодавця. Дане рішення набрало законної сили і арешти були припинені, що підтверджується відомостями в Державному реєстрі речових прав. Після усунення зауважень нотаріуса, ОСОБА_1 повторно звернулася до неї, надала оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та квитанції про оплату за нотаріальні дії. Однак, їй було повторно відмовлено і на вимогу від 29.05.2023 року нотаріусом 14.06.2025 було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадане спадкове майно. Нотаріус відмовила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину, посилаючись спочатку на арешт майна у виконавчому провадженні №41522078, а згодом - на те, що земельні ділянки були надані спадкодавцю для ведення фермерського господарства і не можуть спадкуватися. Після зняття арешту 02.10.2023 спадкоємці неодноразово зверталися до нотаріуса із заявами, однак вона відмовилася видавати свідоцтва, не дотримавшись вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат», за що була двічі притягнута до дисциплінарної відповідальності. Лише 28.11.2024 та 29.11.2024 нотаріус винесла постанови про відмову, мотивуючи тим, що рішенням Пустомитівського районного суду від 22.10.2020 спадкове майно вже визнано власністю спадкоємців. Надалі, попри подані заяви та особисте звернення ОСОБА_1 27.03.2025, нотаріус відмовила у державній реєстрації права власності, унаслідок чого спадкові свідоцтва досі не видані, а ОСОБА_1 не отримала свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. На підставі наведеного просять заявлені позовні вимоги задоволити.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Позиція відповідача: Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Однак подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Позиція третьої особи: представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задоволити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

02.05.2025 ухвала про відкриття провадження у справі; 14.05.2025 заява позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності; 19.05.2025 пояснення третьої особи; 02.06.2025 клопотання представника відповідача; 13.06.2025 ухвала суду про витребування спадкової справи; 21.07.2025 надійшла копія спадкової справи; 22.07.2025 клопотання представника третьої особи про ознайомлення з матеріалами справи; 30.07.2025 ухвала суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 10.12.2015.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.04.1984 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії

НОМЕР_2 виданим 28.04.1984.

За час перебування у шлюбі народилися діти: позивач у справі, ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 запис № 8588, видане 29.06.1983 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 на момент смерті належали на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15888472; будівля АДРЕСА_2 згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 17105184; земельні ділянки кадастрові номера :02:001:0310 та :02:001:0030 згідно державного акту серії ІІІ-ЛВ № 083395 та витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 26.03.2024 та № НВ-024 від 08.02.2024.

01.03.2016 державним нотаріусом Пустомитівської районної державної нотаріальної контори Підгірняк Н.С. було заведено відповідну спадкову справу №55/2016.

27.01.2022 нотаріусом були надані позивачам відповіді де нотаріус зазначила, що згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно спадкодавця накладено чотири арешти і зазначила які.

09.12.2022 Пустомитівським районним судом Львівської області винесено рішення про зняття арешту із всього нерухомого майна, яке належало ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладені постановою Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Пустомитівський відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального кправління Міністерства юстиції (м.Львів) в межах виконавчих проваджень №41231568, №12492714, №32080399, №33460131, №42474086.

28.11.2024 та 29.11.2024 нотаріус винесла постанови про відмову, мотивуючи тим, що рішенням Пустомитівського районного суду від 22.10.2020 спадкове майно вже визнано власністю спадкоємців.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Пунктом 22 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, законом встановлено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане під час шлюбу.

Відповідно до ст. 71СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 ; нежитлова будівля АДРЕСА_2 ; земельна ділянка площею 1,969 га кадастровий номер :02:001:0310; земельна ділянка площею 1,108 га кадастровий номер :02:001:0030,набуті ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з позивачем, тому зазначено майно, є спільною сумісною власністю подружжя та частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто кожному з них належить по 1/2 частці.

Таким чином в день смерті ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина після смерті останнього.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_3 , окрім іншого, увійшло право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , 1/2 нежитлової будівлі № 8, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 1/2 частку земельної ділянки площею 1,969 га кадастровий номер :02:001:0310 та 1/2 частку земельної ділянки площею 1,108 га кадастровий номер :02:001:0030.

За життя спадкодавецьОСОБА_3 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, а тому відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України, до спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 належать: ОСОБА_1 - дружина спадкодавця, ОСОБА_2 - син спадкодавця та другий син померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки виконкому Пустомитівської міської ради від 24.09.2021 року,

ОСОБА_3 проживав і був зареєстрований до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Разм із ним проживали та були зареєстровані дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та внук ОСОБА_5 , 2002 року народження.

Спадкоємець ОСОБА_4 , від спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву нотаріусу.

Таким чином судом встановлено, що у відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України позивачі прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на момент смерті спадкодавця проживали разом з ним.

Встановлено, що у позасудовому, зокрема нотаріальному, порядку позивачі не змогли здійснити оформлення спадкових прав, оскільки всі вжиті ними заходи щодо відновлення порушених прав власності на майно не дали позитивного результату. Оформлення спадщини в нотаріальному порядку виявилося неможливим через обставини, що не залежали від позивачів, про що свідчать постанови нотаріуса про відмову у вчиненні відповідних нотаріальних дій, які додаються до матеріалів справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, те що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно та частку у спільному майні подружжя задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 3/4 частки будівлі (овочесховище, складське приміщення та піднавіс) АДРЕСА_2 ; 1/2 частки земельної ділянки площею 1,969 га кадастровий номер :02:001:0310; 1/2 частки земельної ділянки площею 1,108 га кадастровий номер :02:001:0030.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; 1/4 частки будівлі (овочесховище, складське приміщення та піднавіс) АДРЕСА_2 ; 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0310; 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0030.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області, , 81100, м. Пустомити, вул. Грушевського, 35, Львівської області.

Третя особа: ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», , 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф. 54.

Повний текст судового рішення складено 24.10.2025.

СуддяД. А. Кукса