Справа № 216/8259/25
Провадження 2-з/216/41/25
УХВАЛА

про забезпечення позову, шляхом витребування доказів

03 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гайтко Л.А., розглянувши матеріали заяви представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, шляхом витребування ,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, шляхом витребування.

Просить суд забезпечити докази до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя шляхом витребування:

Реєстраційних документів та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - щодо нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - від КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «„КРИВОРІЗЬКЕ РАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИ¬ЗАЦІЇ" ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ^БЛАСНОЇ РАДИ»

Реєстраційних документів та відомостей з Державного земельного кадастру - щодо земельної ділянки, прилеглої до - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - від УПРАВЛІННЯ ДЕРЖКОМЗЕМУ У М. КРИВИЙ РІГ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Документів щодо реєстрації та постановлення/взяття на облік автотранспортного засобу - легковий автомобіль марки ВА32109, державний номер НОМЕР_1 - від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС у м. Кривий Ріг - Сервісного центру МВС № 1243)

В обґрунтування своїх вимог, заявник зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір подати позовну заяву до Центрально-Міського районного суду про поділ майна подружжя - до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колишнього чоловіка, шлюб із яким було укладено 22.12.2000 року та розірвано 29.03.2025 року, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та свідоцтва про розірвання шлюбу.

На підтвердження та обґрунтування позовних вимог у позовній заяві ОСОБА_1 в якості доказів має надати суду правовстановлюючі документи на майно - а саме житловий будинок, прилегла до житлового будинку земельну ділянку, а також автотранспортний засіб, легковий автомобіль.

Спільна сумісна власність подружжя - це майно, нажите протягом спільного життя в шлюбі. У ч.2 статті 60 Сімейного кодексу України визначається, що будь-який предмет, який був нажитий за час шлюбу, окрім предметів особистого користування, є об`єктами спільного сумісного володіння. Виходячи із вищезазначеного, можна зробити висновок, що до спільної сумісної власності відносяться речі, які набуті одним із подружжя після укладення шлюбу. Також відносяться до спільної сумісної власності внески в кредитні установи, права на страхові суми, корпоративні права. Для спільної сумісної власності не має значення, ким саме із подружжя придбано майно, важливим є тільки факт набуття права власності.

Стосовно спільного майна подружжя відомо наступні обставини

У спільній сумісній власності перебуває:

Об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, розташований за наступною адресою: АДРЕСА_1 .

Підстава набуття права власності: договір купівлі-продажу житлового будинку, укладений у місті Кривому Розі, Дніпропетровська область, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М. у період З 2009 по 2010 рокі; номер правочину та точна дата укладання не відомі.

Відомо, що придбання вказаного вище житлового будинку відбувалося за перебування ОСОБА_1 у шлюбі із ОСОБА_3 .

Відтак, ця обставина вказує на те, що даний об`єкт є спільною сумісною власністю.

Прилегла до прибудинкової території земельна ділянка - інформація щодо кадастрового номеру та Державного акту відсутня.

Автотранспортний засіб - легковий автомобіль марки ВА32109, державний номер НОМЕР_1 , що було придбано орієнтовно у 2001-2002 рр„- обліковано та зареєстровано на ОСОБА_3 .

Зазначу, що на теперішній момент часу і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зареєстровані саме у будинку АДРЕСА_1 . Проте, фактично там проживає лише ОСОБА_3 , який створює перешкоди для проживання у спільному будинку ОСОБА_1 , яка з огляду на це залишилася без певно визначеного місця проживання і вимушена мешкати здебільшого в неналежних побутових умовах, - здебільшого у дачній споруді, що не пристосована для постійного проживання.

На разі зібрання відомостей щодо підтвердження права сумісного права власності на вище перелічене майно з боку ОСОБА_1 ускладнено та унеможливлено. Так, адвокатський запит до приватного нотаріуса Кульбіди Н.М. - стосовно надання інформації щодо правочину із придбання житлового будинку, розташований за наступною адресою: АДРЕСА_1 - від 15.07.2025 р., залишено без відповіді та повернуто адвокату Прасоловій М.В. - представнику ОСОБА_1 16.07.2025 р., що підтверджується копією запиту, документів на підтвердження відправлення та повернення листа на адресу нотаріуса Кульбіди Н.М.

З урахуванням неможливості забезпечити основоположний доказ, та найбільш вагомий з огляду на матеріальне значення та майнову вартість, а саме підтвердження права спільної власності на житловий будинок, ОСОБА_1 прийшла до стійкого переконання, що витребування особисто з її сторони інших доказів також буде ускладнено та матиме негативний результат, що зумовить створення перешкод у реалізацію та захист майнових прав.

Відтак, було прийнято рішення вирішувати питання збору та забезпечення доказів саме за допомогою суду - через відповідне направлення звернень та/або спрямування запитів.

Необхідність забезпечення цих доказів обґрунтовується тим, що тільки на підставі їх безпосередньої наявності можна зробити огляд, надати оцінку та сприяти повному, всебічному та об`єктивному розгляду позовної заяви, що готується до подання. Саме в рамках підготовчих дій витребування доказів стосовно обсягу спільного майна колишнього подружжя та, відповідно, перевірка речових прав на нього - є основним способом закріплення доказової чинності та дійсності вимог про поділ такого майна.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали заяви ,суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 2-5 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Заявник, звертаючись із заявою, мотивував вимоги тим, що докази необхідно для реалізації права на звернення до суду з позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

В силу ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

З урахуванням мети забезпечення доказів, зокрема, для забезпечення захисту прав позивача, оскільки, невжиття заходів забезпечення доказів може призвести в майбутньому до порушення прав позивача при подачі ним відповідної заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі викладено, та керуючись ст. ст. 116-119 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, шляхом витребування задовольнити.

Забезпечити докази по справі у спосіб витребувати::

Реєстраційних документів та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - щодо нерухомого майна - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - від КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КРИВОРІЗЬКЕ РАЙОННЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ»

Реєстраційних документів та відомостей з Державного земельного кадастру - щодо земельної ділянки, прилеглої до - житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - від УПРАВЛІННЯ ДЕРЖКОМЗЕМУ У М. КРИВИЙ РІГ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Документів щодо реєстрації та постановлення/взяття на облік автотранспортного засобу - легковий автомобіль марки ВА32109, державний номер НОМЕР_1 - від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС у м. Кривий Ріг - Сервісного центру МВС № 1243)

Уповноважити заявника представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 за виникненням потреби, отримати вищевказані витребувані документи.

Копію ухвали невідкладно направити для виконання.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя: Л.А. ГАЙТКО