Справа №702/687/25
Провадження №2/702/487/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.,

представник позивача, відповідач не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №296121219 від 16.09.2021 в розмірі 23 163,92 грн. та понесених судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, вчиненого одноразовим ідентифікатором, укладений Договір №296121219. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора МNV54F2W.

Відповідно до умов цього правочину, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язувалося надати ОСОБА_1 кредит на суму 5750,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 , як позичальник, зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику.

ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5750,00 грн. на її банківську карту № НОМЕР_1 .

Однак, отримавши кошти у користування на строковій і платній основі, відповідач ОСОБА_1 свого обов`язку щодо їх повернення не виконала.

Позивач стверджує, що внаслідок укладення Договорів факторингу між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» і ТОВ «Таліон Плюс», умови яких змінювались додатковими угодами, а також між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», право вимоги за кредитним Договором №296121219 від 16.09.2021 перейшло до позивача, тому за захистом набутого ним права він звернувся до суду.

Постановленою 30.07.2025 ухвалою суддя Монастррищенського районного суду Черкаської області позов ТОВ «Юніт Капітал» прийняла до розгляду, відкрила у справі спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу визначила термін у п`ятнадцять днів для подання відзиву на заявлену вимогу та задовольнила клопотання представника позивача про витребування в АТ «КБ «ПриватБанк» інформації, що містить банківську таємницю, про емітування на ім`я відповідача платіжної картки; про зарахування коштів на картковий рахунок; про фінансовий номер телефону; про повний номер рахунку маска картки, а також про надання первинних документів бухгалтерського обліку банку.

Представник позивача Тараненко А.І. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просить суд справу розглянути за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у призначений день і час у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, правом на надання відзиву на позов не скористалась.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ураховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, розгляд справи за відсутності учасника справи, що не з`явився, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Дослідженням доданих до позову копій письмових доказів суд встановив, що 16.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (далі у тексті також первісний кредитор, кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник)укладений Договір кредитної лінії №296121290 (надалі у тексті також Кредитний договір, Договір, правочин).

Відповідно до умов пункту 1.1 цього Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 5750,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених у Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (а.с.66 на звороті).

Сторони обумовили, що кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 15.11.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення Договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором (п.1.7. Договору).

Укладаючи вищевказаний кредитний договір, сторони погодили, що строк його дії, вказаний в п. 1.7 договору, який може бути продовжений з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п.1.8 та п.1.12.1 договору. У будь якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання (п. 4.2 Договору).

За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти.

В п. 1.9.1. договору визначено, що на період строку, визначеного п. 1.7 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,98 % від суми кредиту за кожний день користування кредиту.

У випадку користування кредитом після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовується Базова процентна ставка в розмірі 2,10 % процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити товариству різницю між фактично сплаченими процентами за дисконтною та нарахованою базовою процентними ставками за весь строк користування кредитом, що передбачено п. 1.9.3. договору.

В п. 1.9.3. цього правочину визначено, що базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший, ніж 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору.

Згідно з п. 4.3 договору сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду), є процентами в розумінні частини другої статті 625 ЦК України.

Як випливає з п. 4.4 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником і товариством, як підпис позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 4.15 Договору цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній система товариства та перетвореним електронними засобами у візуальну форму.

В п. 2.1.1.5 Договору визначено, що товариство має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.

В заявці позичальника ОСОБА_1 на отримання грошових коштів в кредит від 16.09.2021 остання пропонує надати їй кредит на таких умовах: дата укладення договору 16.09.2021, сума кредиту 5750, строк кредиту 30. Для укладення правочину відповідач вказує свої персональні відомості та номер карти 5168-75XX-XXXX-3901 (а.с. 53).

Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору №296121290 від 16.09.2021 відповідає умовам правочину (а.с.65, 66).

Сформована 28.02.2024 довідка щодо дій позичальника в інформаційно телекомунікаційній системі містить такі відомості: позичальник ОСОБА_1 , сума кредиту 5750,00 грн., строк кредитування 30, процентна ставка 1,980 % в день (а.с.45).

Порядок дій споживача в інформаційно телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору і отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» (нова редакція) затверджений наказом директора ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» №20_11/2021 від 16.08.2021 (а.с.46-57).

Редакція Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» діє з 13.05.2021 (а.с.54-60)

Доказів того, що нормами саме цього Порядку та Правил керувались позичальник і кредитодавець 16.09.2021 суду не надано.

Довідкою №296121290/23052025/Є від 23.05.2025 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» інформує, що на виконання Кредитного договору №296121290 від 16.09.2021, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», кредитодавцем ініційована платіжна операція щодо перерахунку 5750,00 гривень на платіжну карту отримувача 5168-75XX-XXXX-3901 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 16.09.2021, банк отримувача АТ «КБ «ПриватБанк», ідентифікатор платіжної операції 0b053af1-5f8f-4244-b21a-5ff77a073b53 (а.с.30)

Дослідженням копії платіжного доручення №0b053af1-5f8f-4244-b21a-5ff77a073b53 від 16.09.2021 суд встановив, що платіжна операція з перерахунку на платіжну карту відповідача 5168-75XX-XXXX-3901 на суму 5750,00 вчинена(а.с.42).

Надані на виконання ухвали суду відомості АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджують, що на ім`я відповідача ОСОБА_1 банком емітована карта № НОМЕР_3 (ІВАN НОМЕР_4 ) і 16.09.2021 на цей рахунок зарахований переказ в розмірі 5750,00 гривень.

Відповідно до здійсненого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» за період з 11.09.2021 по 21.12.201 розрахунку заборгованості за Договором №296121290 від 16.09.2021, з урахуванням здійснених сплат у загальному розмірі 1246,00 грн., заборгованість ОСОБА_1 складає 17501,96 грн., з яких 5749,10 грн. основного боргу та 11752,86 грн. заборгованості за несплаченими процентами (а.с.78, 79).

Сплачені18.10.2021 246,00 гривень зараховані на погашення процентів в розмірі 245,10 грн. та тіла кредиту 0,90 грн.

28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладений Договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», як клієнт, зобов`язалося відступити ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (п.2.1. Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору право вимоги означає всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (п. 4.1 Договору). Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони) (п. 8.1. Договору).

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 28.11.2019, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2. Договору).

Додатковими угодами № 19, №26, №27, №31 та №32 строк дії Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжений до 31 грудня 2024 року (а.с.10 - 22).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №165 від 21.12.2021 на виконання Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за Кредитним договором №296121290 від 16.09.2021 у розмірі 17501,96 грн., з яких 5749,10 грн. основного боргу та 11752,86 грн. заборгованості за несплаченими процентами (а.с.103, 104).

Відповідно до здійсненого ТОВ «Таліон Плюс» за період з 21.12.2021 по 12.02.2021 розрахунку заборгованості за Договором №296121290 від 16.09.2021, борг ОСОБА_1 , з урахуванням здійсненої сплати у розмірі 3418,00 грн., складає 23163,92 грн., з яких 5749,10 грн. основного боргу та 17414,82 грн. заборгованості за несплаченими процентами (а.с.77).

Сплачені 08.02.2022 3418,00 гривень Товариство «Таліон Плюс» зарахувало в рахунок погашення процентів.

23.02.2024 ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, що підтверджує копія дослідженого судом Договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 (п.2.1. Договору) (а.с.97-100).

Строк цього Договору почав свій перебіг з дати підписання уповноваженими представниками та закінчився 31.12.2024, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.2. Договору, а.с. 99).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 23.02.2024 на виконання умов Договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» від ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за Договором №296121290 від 16.09.2021 у розмірі 23163,92 грн., з яких 5749,10 грн. основного боргу та 17414,82 грн. заборгованості за несплаченими процентами (а.с.95, 96).

04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, відступило ТОВ «Юніт Капітал» згідно Договору факторингу №04/06/25-Ю(а.с.89-92).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 до ТОВ «Юніт Капітал» від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за Кредитним договором №296121290 від 16.09.2021 у розмірі 23163,92 грн., з яких 5749,10 грн. основного боргу та 17414,82 грн. заборгованості за несплаченими процентами (а.с.87, 88).

Правовідносини, які виникли між сторонами, крім умов вказаного вище Кредитного договору, врегульовані нормами ЦК України.

Зокрема, у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Дослідженням письмових доказів суд встановив, що Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що був йому направлений у смс-повідомленні на зазначений ним же у заявці на отримання кредитних коштів. На ім`я відповідача банком емітована карта маска карти НОМЕР_1 і на цей картковий рахунок зараховані переведені первісним кредитором 5750,00 гривень.

Уклавши Договір з первісним кредитором, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Позивачем доведений перехід права вимоги за Кредитним договором №296121290 від 16.09.2021 .

Отже, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань перед новим кредитором позивачем у справі ТОВ «Юніт Капітал», у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором за вищевказаним Договором, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь основного боргу за правочином у розмірі 5749,10 грн. є обґрунтованими.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, окрім основного боргу, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Укладаючи 16.09.2021 Договір №296121290 сторони обумовили, що кредитна лінія надається строком на 30 днів (Дисконтний період) п.1.7 Договору, який може бути продовжений. Відповідач сплатила 18.10.2021 проценти та продовжила строк дисконтного періоду ще на 30 днів.

Відповідно до п.1.12.1 Договору зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду.

З урахуванням умов Договору №296121290 від 16.09.2021 строк його дії склав 150 днів.

Перевіривши заборгованість у цій частині, суд встановив, що проценти за користування кредитом нараховані в межах строку дії Кредитного договору та у визначеному його умовами розмірі та з урахуванням внесених відповідачем коштів в рахунок виконання зобов`язань становлять - 17414,82 гривні.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що розмір заявлених вимог знайшов своє підтвердження за наслідками розгляду справи, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Відповідно дост.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, зокрема, наданий договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідност.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати як джерело права практику Європейського суду з прав людини, надалі ЄСПЛ.

В свою чергу ЄСПЛ у своїй практиці визначає поняття «фактично понесені витрати на сплату гонорару» (див., наприклад, рішення від 16 лютого 2012 року у справі «Савін проти України», п.97; рішення від 07 листопада 2013 року у справі «Бєлоусов проти України», п.115), не лише ті витрати, яким є документальне підтвердження, а і ті, які за умовами договору з адвокатом клієнт має сплатити як гонорар.

Наведена практика ЄСПЛ цілком узгоджується з приписами п.1 ч. 2 ст.137 ЦПК України, щодо доказування обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Дослідженням копій доданих до справи доказів суд встановив, що між позивачем ТОВ «Юніт Капітал» і Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» 05.06.2025 укладений Договір про надання правової допомоги № 05/06/25-01, предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим правочином (а.с.74, 75).

Відповідно до датованої 05.06.2025 Додаткової угоди до Договору позивач доручив Адвокатському бюро надавати юридичну допомогу на захист прав і інтересів Товариства у справі про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за Договором №296221290 від 16.09.2021 (а.с.73).

Вартість послуг узгоджена сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги від 05.06.202 (а.с.75 на звороті) і за датованим 25.06.2025 Актом прийому передачі наданих послуг АБ «Тараненко та партнери» надало ТОВ «Юніт Капітал» правові та юридичні послуги вартістю 7000,00 гривень (а.с.72).

Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд враховує правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, про те, що витрати на надану правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Частиною 5 ст.137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі №910/15357/17, додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п.6 ч.3 ст.2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 263 - 265, 273, 280-284, 351 - 354 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором кредитної лінії №296121290 від 16.09.2021 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 23163 (двадцять три тисячі сто шістдесят три) гривні 92 копійки заборгованості за Договором №296121290 від 16.09.2021, з яких 5749,10 гривень основного боргу та 17414,82 гривень заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2422 гривень 40 копійок судового збору та 2000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» місцезнаходження вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10 м. Київ, 01024, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення ухвалене і підписане 03.11.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА