ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1183/25
провадження № 2/691/889/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Гергель М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021 у розмірі 31191 грн. 03 коп., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 7000 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що 30.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 462407327 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого, кредитодавець перерахував позичальнику грошові кошти у розмірі 16750 грн. на її банківську картку, які позичальник зобов`язалася повернути.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір фартингу № 28/1118-01, строк дії якого продовжувався додатковою угодою № 19. Право вимоги за кредитним договором № 462407327 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до реєстру прав вимоги № 165.

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 462407327, згідно реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024.

08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК«ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , згідно реєстру боржників б/н від 08.07.2025 на загальну суму 31191 грн. 03 коп.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021 у розмірі 31191 грн. 03 коп., з яких: 14510 грн. 32 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 16680 грн. 71 коп. - сума заборгованості за несплаченими відсотками.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 повідомлена належним чином, шляхом особистого отримання поштової кореспонденції, що підтверджується реєстром відправки поштових повідомлень.

Відповідача ОСОБА_2 подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимог визнала частково, посилаючись на те, що вона підтверджує укладення кредитного договору від 30.08.2021 та визнає наявність заборгованості за тілом кредиту у сумі 16750 грн., однак заперечує проти заявлених позивачем відсотків за користування кредитом та витрат на правову допомогу, яка є явно завищеною та не співмірною сумі отриманого кредиту. Кредит вона брала вимушено у зв`язку із захворюванням батька та на той час у неї на утриманні перебувала дочка, так як відповідач розлучилася з чоловіком. Взявши кредит, вона здійснила платежі 13.09.2021 на суму 2686,30 грн. та 30.09.202 на суму 2686,30 грн., але через об`єктивні труднощі не змогла сплатити всю суму. Незважаючи на складні обставини, вона намагалася добросовісно виконати зобов`язання, однак великі нараховані відсотки позбавили можливості сплатити борг.

Представник ТОВ «ФК «ЕЙС» подав додаткові пояснення, вказавши, що позичальник під час укладення договору була повністю ознайомлена з його умовами, розуміла та зобов`язалася неухильно його виконувати.

Відсотки за користування кредитом нараховувалися за формулою: 16750 грн. (сума виданого кредиту) х 140 (строк кредиту) х 0,69 (процентна ставка)/100 = 16180,50 грн.(сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 140 днів).

16180,50 грн. / 140 = 115,58 грн. (сума за один день користування кредитом).

13.09.2021 ОСОБА_1 здійснила часткове погашення кредиту у розмірі 2686,30 грн., що складається з 1618,12 грн. - сплачених по відсотках та 1068,18 грн. - сплачених по тілу кредиту.

Нарахування відсотків здійснюється за формулою: 15681,82 грн. (сума виданого кредиту) х 140 (строк кредиту) х 0,69 (процентна ставка)/100 = 15148,63 грн. (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 140 днів).

15148,63 /140 = 108,20 грн.(сума за один день користування кредитом).

30.09.2021 ОСОБА_1 здійснила часткове погашення кредиту у розмірі 2686,30 грн., що складається з 1514,80 грн. - сплачених по відсотках та 1171,50 грн. - сплачених по тілу кредиту.

Нарахування відсотків здійснюється за формулою: 14510,32 грн. (сума виданого кредиту) х 140 (строк кредиту) х 0,69 (процентна ставка)/100 = 14016,96 грн. (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 140 днів).

14016,96 /140 = 100,12 грн. (сума за один день користування кредитом).

На умовах, викладених у п. 1.6. договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30 % в день від суми кредиту за час користування ним (Базова процентна ставка).

14510,32 грн. (сума виданого кредиту) х 140 (строк кредиту) х 1,30 (процентна ставка)/100 = 26408,80 грн. (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 140 днів).

Представник позивача вважає, що сума нарахованої заборгованості відповідає умовам договору, з якими відповідачка ознайомилася, повністю зрозуміла та зобов`язала неухильно дотримуватися, у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовольнити.

Ознайомившись із матеріалами справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За правилами з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Судом установлено, що 30.08.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 462407327 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за умовами якого, кредитодавець перерахував позичальнику грошові кошти у розмірі 16750 грн. на її банківську картку, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування, в порядку та умовах, визначених даним договором.

Строк кредитування 140 днів.

Орієнтована реальна річна процентна ставка 1045,51 %.

Загальні витрати за кредитом становлять 10113 грн. 04 коп.

Згідно додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 462407327 від 30.08.2021 графік платежів та паспорту споживчого кредиту продукту «Комфорт», з яким ОСОБА_1 була ознайомлена особисто, про що свідчить її електронний підпис, загальна вартість кредиту становить 26863 грн. 04 коп.

Відповідно до платіжного доручення від 30.08.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на рахунок ОСОБА_1 16750 грн. 00 коп.

За повідомленням АТ «ОЩАДБАНК» на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку 31.08.2021 зараховано кошти у сумі 16750 грн.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ ««Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» за плату, належне йому право вимоги коштів до відповідача, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у тому числі, за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021. Пунктом 1.3 даного договору визначено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

За додатковою угодою № 19 від 28.11.2019, до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, строк дії договору продовжено до 31.12.2020.

Додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції та продовжено строк його дії до 31.12.2021.

За додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022 та № 32 від 31.12.2023, строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжувався щоразу на рік та закінчується 31.12.2024.

У наданому суду реєстрі прав вимоги № 226 від 25.04.2023 зазначено, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимоги становить 2061818 грн. 18 коп.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків за реєстром прав вимоги № 165 від 21.12.2021 згідно договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» було здійснено повну оплату за відступлення прав вимоги.

Таким чином, позивач довів перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».

23.02.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, за умовами якого, ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату, належне йому право вимоги до боржників згідно реєстру прав вимоги № 1 від 23.02.2024, у тому числі, за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021.

Факт переходу права грошової вимоги підтверджується платіжною інструкцією № 5703 від 26.02.2024.

Таким чином, позивач довів перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК«ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило ТОВ «ФК«ЕЙС» за плату, належне йому право вимоги до боржників згідно реєстру боржників, у тому числі право грошової вимоги до ОСОБА_1 .

Факт переходу права грошової вимоги підтверджується платіжними інструкціями № 297 від 17.07.2025, № 316 від 12.08.2025, № 319 від 13.08.2025.

Таким чином, позивач довів перехід права вимоги від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК«ЕЙС» за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021.

Із наданих ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» розрахунків заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021 у розмірі 31191 грн. 03 коп., з яких: 14510 грн. 32 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 16680 грн. 71 коп. - сума заборгованості за несплаченими відсотками.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про наявну заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК«ЕЙС» у розмірі 31191 грн. 03 коп., з яких: 14510 грн. 32 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту та 16680 грн. 71 коп. - сума заборгованості за несплаченими відсотками, яка підлягає до стягнення з відповідача.

Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати, у тому числі, на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн., надавши договір про надання правової допомоги № 11/08/25-01 від 11.08.2025, укладений між АБ «Соломко та партнери» ТОВ «ФК «ЕЙС», додаткову угоду № 2 до договору, акт прийому-передачі наданих послуг до договору.

При цьому суд враховує, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, провадження № 12- І71гс19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №211/3113/16-ц та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 12.10.2022 у справі № 456/456/20, від 01.11.2022 у справі № 757/24445/21-ц.

Дослідивши надані докази витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що позовна заява є нескладною, стосується стягнення заборгованості лише за одним кредитним договором, основна частина позовної заяви складає цитування чинного законодавства та є ідентичною для такої категорії позовних заяв, тому значного часу на вивчення чинного законодавства і судової практики та підготовку позовної заяви адвокату не потребується. Участі в судових засіданнях адвокат не приймав, на підставі чого, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. є явно завищеними та не співмірні витратам фактично наданої правничої допомоги і вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000 грн., оскільки саме така сума буде відповідати критерію розумності, справедливості виконаної адвокатом роботи.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача витрати на сплату судового збору.

Судом також установлено, що 16.01.2024 ОСОБА_1 уклала шлюб і змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», , заборгованість за кредитним договором № 462407327 від 30.08.2021 у сумі 31191 (тридцять одна тисяча сто дев`яносто одна) грн. 03 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. та судовий збір у 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. В. Подорога