Провадження № 6/357/165/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №3 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», заінтересовані особи: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ОСОБА_1 , Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про скасування постанови та заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

25.08.2025 представник заявника, за довіреністю у справі - ОСОБА_2 , звернулася до суду із даною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», що зареєстрована судом 01.09.2025, мотивуючи тим, що 28.03.2024 між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено Договір факторингу № ПК-280324, відповідно до умов якого, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які були боржниками АТ КБ «ПриватБанк», включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором № б/н SAMDNWFC8. Первинний кредитор АТ КБ «ПриватБанк» повернув на депозитний рахунок відділу кошти, що були стягнуті після відступлення право вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та підлягають терміновому поверненню правонаступнику. 29.04.2025 представницею ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направлено запит до Відділу, де було поставлено питання про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, винесення постанови про відновлення виконавчого провадження, подання державним виконавцем відділу в Білоцерківський міськрайонний суд Київської області заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надійшла відповідь відділу ДВС щодо відсутності правових підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки дані дії призведуть до суттєвого порушення прав боржника, шляхом безпідставного внесення інформації про нього в Єдиний реєстр боржників. Отже, на рахунку Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 21.08.2025 перебуває сума коштів, яка згідно Договору факторингу №ПК-280324 належить ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», тому Товариство вимушене звернутися до суду із заявою про заміну стягувача з метою отримання коштів. Станом на сьогоднішній день рішення суду не виконано, заборгованість перед стягувачем не погашено (не перераховані кошти на рахунок нового кредитора згідно з договором факторингу). Фактично існують обставини, які унеможливлюють отримати кошти, стягнуті з боржника на користь первісного стягувача, новим кредитором, та повного виконання судового рішення. Як наслідок відсутність коштів, що були стягненні на стадії примусового виконання рішення суду є підставою для неподання товариством даних до Українського бюро кредитних історій щодо відсутності заборгованості за Кредитним договором та ненадання Довідки про відсутність боргу ОСОБА_1 , що також порушує його права. Щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчого провадження. 28.03.2024 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, укладено Договір факторингу № ПК-280324. Оскільки не було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» не зверталося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Аналізуючи норми Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець мав зупинити виконавче провадження, але державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Отже, як наслідок вчинення дій державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 59758344 позбавляє можливості Товариство на отримання грошових коштів. Відповідно до пункту 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Відповідно до п. 7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягнуті з боржника грошові кошти не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових коштів. Комплекс даних обставин спричиняє порушення прав ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а саме права на отримання коштів за кредитним договором №б/нSAMDNWFC8. Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що існують підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження з метою заміни стягувача у виконавчому провадженні та перерахування коштів стягнутих з боржника щодо погашення заборгованості за кредитним договором №б/н SAMDNWFC8 на рахунок нового стягувача відповідно до Договору факторингу № ПК-280324. Тому, просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №59758344 для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні та перерахування коштів отриманих щодо погашення заборгованості за кредитним договором; замінити сторону виконавчого провадження, що було відкрите на підставі виконавчого документа № 357/13208/18 із АТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 . Розгляд заяви здійснювати за відсутності представника заявника.

02.09.2025 судом отримано матеріали заяви та цивільну справу №357/13208/18, провадження №2/357/160/19 і призначено заяву до розгляду на 12.09.2025 12:00.

12.09.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 25.09.2025 09:30, згідно ч.2 ст. 223 ЦПК України.

25.09.2025 судом постановлено ухвалу, якою витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №72103723 щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2019 у справі № 357/13208/18, провадження № 2/357/160/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12.05.2017 в розмірі 11238,00 грн та судових витрат у справі в розмірі 1609,87 грн та витребувано у Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №59758344 щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2019 у справі №357/13208/18, провадження № 2/357/160/19, про стягнення з ОСОБА_1 користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12.05.2017 в розмірі 11238,00 грн та судових витрат у справі в розмірі 1609,87 грн.

25.09.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 21.10.2025 15:30, у зв`язку з витребуванням доказів.

15.10.2025 на адресу суду від Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів.

21.10.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 31.10.2025 12:30, у зв`язку з невиконанням ухвали суду про витребування доказів.

22.10.2025 на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», за довіреністю у справі - Стебельська Соломія Михайлівна, у судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином та у заяві просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника заявника.

Представник Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити без представника відділу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні заяви виходить з наступного.

19.03.2019 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/13208/18, провадження № 2/357/160/19, яке набрало законної сили 23.04.2019, задоволено частково позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором №б/н від 12.05.2017 у розмірі 11238,00 грн та судові витрати у справі у розмірі 1609,87 грн, у задоволенні позову в частині стягнення штрафів: штраф 500 грн (фіксована частина), штраф 561,90 грн (процентна складова), відмовлено.

10.06.2019 на виконання зазначеного заочного рішення, стягувачу - АТ КБ «ПриватБанк» було направлено виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12.05.2017 у розмірі 11238,00 грн та судових витрат у розмірі 1609,87 грн.

09.08.2019 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Анною Піонтківською на підставі заяви стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59758344 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №357/13208/18, провадження № 2/357/160/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12.05.2017 в розмірі 11238,00 грн та судових витрат в розмірі 1609,87 грн, та 09.08.2019 винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

28.11.2019 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Анною Піонтківською у ВП №59758344 було винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.

05.05.2020 державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Анною Піонтківською у ВП №59758344 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

15.09.2021 державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Анастасією Шаповал у ВП №59758344 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

04.04.2023 державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Анастасією Шаповал у ВП №59758344 було винесено постанову про повернення виконавчого листа у справі № 357/13208/18, провадження № 2/357/160/19 стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується копією виконавчого листа, який міститься в матеріалах справи.

23.06.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем, на підставі заяви стягувача АТ КБ «ПРИВАТБАНК», було відкрито виконавче провадження №72103723 з примусового виконання виконавчого листа у справі №357/13208/18, провадження № 2/357/160/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12.05.2017 у розмірі 11238,00 грн та судових витрат у розмірі 1609,87 грн.

28.03.2024 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», укладено Договір факторингу №ПК-280324, відповідно до умов якого, клієнт відступає належні йому права вимоги, а саме права грошової вимоги клієнта до позичальників, зазначених у реєстрі боргових зобов`язань, який складається клієнтом включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами, що укладені між клієнтом та боржниками. Фактор здійснює фінансування клієнта шляхом купівлі у нього прав вимоги та сплачує клієнту за право вимоги у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4 Договору моментом переходу до фактора прав вимоги є день підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі відповідного реєстру боргових зобов`язань.

Відповідно до акту приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань від 28.03.2024 за договором факторингу №ПК-280324 від 28.03.2024, клієнт АТ КБ «ПРИВАТБАНК» передав, а фактор ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняв реєстр боргових зобов`язань від 28.03.2024.

Згідно витягу з Реєстру боргових зобов`язань до Договору факторингу №ПК-280324 від 28.03.2024, вбачається, що до переліку входить кредитний договір №SAMDNWFC8, позичальником за яким є ОСОБА_1 .

Як вбачається з копії платіжної інструкції №363 від 25.03.2024, новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сплатив первісному кредитору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ціну права вимоги згідно договору факторингу №ПК-280324 від 28.03.2024 в розмірі 13 101 000,00 грн.

18.09.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем було закінчено виконавче провадження №72103723 з примусового виконання виконавчого листа у справі №357/13208/18, провадження № 2/357/160/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №б/н від 12.05.2017 у розмірі 11238,00 грн та судових витрат у справі у розмірі 1609,87 грн, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичною сплатою боргу боржником.

23.09.2024 державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Анастасією Шаповал у виконавчому провадженні №59758344 було винесено постанову про зняття майна з розшуку та постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені на депозитний рахунок відділу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні ТОВ «ФК «Кредит капітал», стало укладення між ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» договору факторингу №ПК-280324 від 28.03.2024 до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №SAMDNWFC8.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі ст. 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження) та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.

Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч.5 ст. 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Також, відповідно до змісту ч.5 ст. 442 ЦПК України, ч.6 ст. 12, п. 1 ч.1, ч.5 ст. 26, ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

Заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам ч.1 ст. 2 ЦПК України.

Отже, реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог ч.1 ст. 2 ЦПК України.

Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, у постанові Верховного суду від 19.10.2022 у справі №2-1105/10.

Вказана позиція підтримана 19 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-1105/10.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній справі, рішенням суду від 19.03.2019 у справі №357/13208/18, провадження №2/357/160/19, яке набрало законної сили 23.04.2019, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором, 10.06.2019 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» видано виконавчий лист у справі, з 09.08.2019 по 04.04.2023 вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Білоцерківському відділі ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) (ВП №59758344), та з 23.06.2023 по 18.09.2024 вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. (ВП №72103723), яке закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Також, 23.09.2024 виконавче провадження №59758344, щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13208/18, провадження №2/357/160/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором, було закінчено державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Анастасією Шаповал, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Однак, 06.11.2024 первісним кредитором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на депозитний рахунок Білоцерківському відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) були перераховані грошові кошти у розмірі 12847,87 грн з призначенням платежу - помилково перераховані кошти за кредит №SAMDNWFC8, який відступлений ТОВ ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за виконавчим документом №2/357/160/19 від 10.06.2019, боржник ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), виконавче провадження №59758344, що підтверджується копією платіжної інструкції №182431611 від 06.11.2024.

Отже, судом встановлено, що 23.09.2024 виконавче провадження з виконання судового рішення про стягнення заборгованості закінчено у зв`язку із фактичним повним його виконанням, однак на момент винесення Білоцерківським відділом ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) постанови про закінчення виконавчого провадження, належним кредитором за кредитним договором є ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», у зв?язку з чим первісний кредитор АТ КБ «ПРИВАТБАНК» перерахував на депозитний рахунок відділу ДВС грошові кошти, стягнуті з боржника ОСОБА_1 у розмірі 12847,87 грн, як помилково перераховані на його користь.

Відповідно до ст. 1, 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

Водночас, відповідно до ч. 7 с. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо стягнуті з боржника грошові кошти не витребувані стягувачем протягом одного року з дня їх зарахування на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за умови повідомлення виконавцем стягувача про наявність стягнутих на його користь грошових коштів.

Також, суд враховує, що 18.03.2025 старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Анастасією Шаповал було винесено вимогу у ВП №59758344 з примусового виконання виконавчого листа №2/357/160/19, у якій остання вимагала терміново надати ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження №59758344, у зв`язку з тим, що борг відступлений ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та надати реквізити для перерахування коштів, стягнутих з боржника за вищевказаним виконавчим документом.

Крім того, 28.04.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою від 28.04.2025, у якій просили скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, та винести постанову про відновлення виконавчого провадження, з метою подання до суду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні та в подальшому перерахувати кошти на рахунки товариства, однак, 13.05.2025 Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав відповідь на заяву ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», у якій зазначив, щодо відсутності правових підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вбачає правові підстави для скасування постанови Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження №59758344 від 23.09.2024, з метою повного виконання судового рішення у межах виконавчого провадження, а саме здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні та перерахування грошових коштів новому кредитору, отриманих на погашення заборгованості за кредитним договором, адже за відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва, тим самим для досягнення процесуальної мети і для реалізації завдань цивільного судочинства.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 9 ч.2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

П. 1 ст. 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ... право на звернення до суду було білюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» заява № 23465/03 від 06.10.2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішенні винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення усправі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

У рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складом частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. 353, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, поверх 3), заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д), ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 94), про скасування постанови та заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Скасувати постанову Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження №59758344 від 23.09.2024 щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №357/13208/18, провадження №2/357/160/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором.

Замінити стягувача - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» його правонаступником - ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ- КАПІТАЛ» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі №357/13208/18, провадження №2/357/160/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 31.10.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко