Справа № 308/7144/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дегтяренко К.С.

при секретарі судового засідання Сапронов А.О.

з участю відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення справи за підсудністю в цивільній справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Галемського Сергія Миколайовича до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

встановив:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вказана справа.

27 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про направлення справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці за місцем реєстрації свого проживання як внутрішньо-переміщенної особи.

В судовому засіданні:

позивач не з`явилась, подала заперечення на вказане клопотання, де крім іншого просила розгляд справи проводити у її відсутності.

відповідач подане клопотання підтримав та просив направити справу за підсудністю за місцем його реєстрації як внутрішньо-переміщенної особи до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

третя особа в судове засідання не з`явився , в матеріалах справи наявна заява, про проведення розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши думку відповідача, дослідивши матеріали справи в межах розгляду вказаного клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

При відкритті провадження у даній справі судом встановлено, що ОСОБА_2 взята на облік внутрішньо-переміщеної особи за фактичним місцем перебування у АДРЕСА_1 відповідно до довідки від 29.04.2024 року № 2106-.

Таким чином ОСОБА_2 звертаючись до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скористалась своїм правом пред`явлення позову за альтернативною підсудністю.

Відповідно до п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Пунктом 37 цієї постанови передбачено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, підсудна справа, належить виключно позивачу.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

При цьому посилання відповідача, на те, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 фактично не проживають в м. Ужгороді та не з`являються у судові засіданні, у вказаному випадку суд відхиляє, оскільки ЦПК України, вимагає наявності саме зареєстрованого місця проживання чи перебування і не пов`язує підсудність із фактичним місцем проживання сторони у справі, а присутність чи відсутність сторони у засіданні є її правом, яким ОСОБА_2 скористалась, шляхом подання заяви про проведення судових засідань у її відсутності, що також жодним чином не впливає на визначення підсудності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з врахуванням вищевказаних обставин, право вибору підсудності справи належить саме позивач, чим позивач ОСОБА_2 скористалась, тому у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільну справу представника позивача ОСОБА_2 адвоката Галемського Сергія Миколайовича до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.10.2025 року.

Суддя Дегтяренко К.С.