РІШЕННЯ № 384/107/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/127/2025
22 жовтня 2025 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
за участю прокурора Дем`янової А.О.,
представника відповідача адвоката Вдовіченка М.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
06.05.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовними вимогами позивача не згодний, їх не визнає і вважає такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
04.06.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив, в якій просить визнати доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, непідтвердженими та недоведеними та задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
09.10.2025 року до Вільшанського районного суду Кіровоградської області від Голованівського районного суду Кіровоградської області на виконання ухвали Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10.09.2025 року надійшов аудіозапис допиту свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні 17.02.2021 року у справі №384/173/20 провадження №1-кп/386/15/23.
Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити.
Представник Вільшанської селищної ради Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву суду не надав.
Представник Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву суду не надав.
Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами позивача не згодний, їх не визнає і вважає такими, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Представник відповідача адвокат Вдовіченко М.Ю. в судовому засіданні зазначив, що позивач не надав доказів в обґрунтування своїх вимог, які є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження.
Вислухавши доводи прокурора, пояснення представника відповідача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає .
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього і природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного Кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідного бюджету органу місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди та в подальшому підлягає розподілу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України.
Відповідно до відзиву на позовну заяву від 06.05.2025 року відповідач зазначив, що на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді він не визнавав своєї провини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, якого не вчиняв. Матеріали кримінального провадження не підтверджували його провини і спростовувались наданими ним доказами, що зафіксовано під час розгляду справи.
Заявляючи клопотання про звільнення відповідача від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження відповідач так само не визнавав своєї провини у інкримінованому кримінальному правопорушенні.
В ухвалі Голованівського районного суду від 02.10.2023 року не вказано, що обвинувачений ОСОБА_1 погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням або визнав вину. Крім того, суд не повинен у своєму рішенні констатувати факт вчинення або невчинення особою кримінального правопорушення.
Саме до такого висновку прийшов Верховний Суд у своєму рішенні від 18.02.2025 року у справі № 712/8174/23, де зазначив що положення ч. 1-3 ст.49 КК України, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК України. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною.
Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.
У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.
На підтвердження своїх вимог позивач посилається на матеріали кримінального провадження і додає деякі копії протоколів слідчих дій, а також на висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 03.10.2019 року № 3194/19-27 копію якого також додає до позовної заяви.
Стосовно копій протоколів огляду місця пригоди від 14.09.2018 року - лісосмуги біля автодороги між селами Вівсяники та Бузникувате, ІНФОРМАЦІЯ_2 - домоволодіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - домоволодіння ОСОБА_4 , 15.09.2018 року місцевості біля Бузникуватського будинку культури, ІНФОРМАЦІЯ_2 - домоволодіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - домоволодіння ОСОБА_5 , 19.10.2018 року - території СФГ «Роксана», 19.10.2018 року - лісосмуги біля с. Бузникувате, то вказані документи взагалі ніяким чином не підтверджують позовні вимоги, вони не містять доказів інкримінованого кримінального правопорушення, так як в обвинувальному акті зазначені інші об`єкти (дерева) з іншими розмірами (а.с.15-18, 19-23, 26-29, 30-33, 34-37, 38-40, 45-48).
Згідно вказаного висновку, після отримання постанови про призначення експертизи де слідчий ставив питання перед експертом про визначення «розміру шкоди, заподіяної в результаті незаконної порубки сироростучих дерев породи «дуб звичайний» до припинення росту, діаметри яких у нижній частині стовбура становить: 42 см, 50 см, 75 см, 56 см, 70 см, 47 см, 54 см, 43 см, 40 см, 65 см»..., експерт, посилаючись на вимоги законодавства, виклав питання в іншій редакції, замінив слова «у нижній частині стовбура» на слова «біля шийки кореня».
Крім того, 16.08.2019 року експертом на адресу слідчого направлено клопотання про надання додаткових даних, необхідних для проведення експертизи, а саме: Первинної документації, в якій вказані параметри запитуваних відповідно ухвали спиляних 10-ти дерев необхідних для проведення розрахунку розміру шкоди: породний склад, діаметр у корі біля шийки кореня, якісний стан (сироростучі або сухостій) (Дані можливо добути шляхом проведення слідчого експерименту на місці події із залученням спеціалістів ДЕІ та Лісового господарства. - Детальне фото пнів незаконно зрізаних дерев (по кожній одиниці окремо) та фото (відео) лісових насаджень по периметру вирубки та місцевості на якій проведена вирубка запитуваних відповідно ухвали 10-ти дерев, на електронному носії. Загальну площу незаконної вирубки дерев. Матеріали перевірки Державною екологічною інспекцією дотримання вимог природоохоронного законодавства по факту незаконної порубки дерев (акти перевірок, протоколи про адміністративну відповідальність та інші документи.
Не виконавши клопотання експерта в повному обсязі, слідчий надіслав лист в якому вказав, дослівно: «Для розрахунку розміру шкоди прошу застосувати вихідні дані з протоколу проведення слідчого експерименту від 14.09.2019 року в якому вказані розміри пнів: 60 см, 70 см, 61 см, 63 см, 72 см, 47 см, 61 см».
Саме з вказаних слідчим розмірів пнів експерт виконав розрахунок «завданого збитку в розмірі 111325,46 грн.
Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач не додав до позовної заяви копію протоколу слідчого експерименту від 14.09.2019 року за участю свідка ОСОБА_2 .. Але, під час судового засідання у кримінальному провадженні відносно відповідача, було допитано свідка ОСОБА_2 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, заявив, що дійсно за його участю проводився слідчий експеримент, під час проведення якого були присутні лише слідчий і спеціаліст, поняті були відсутні. Він не пам`ятав які саме дерева і де конкретно були спиляні. Слідчий ставив його біля пнів і просив вказати рукою на пні, після чого проводив фотозйомку. Вказані покази свідка ОСОБА_2 зафіксовані на аудіозаписі судового засідання.
Про правдивість показів вказаного свідка свідчить додана до протоколу слідчого експерименту фототаблиця, на якій окрім самого ОСОБА_2 не зафіксовано жодної особи (понятих).
Крім того, даний факт підтверджується прослуханим в судовому засіданні аудіозаписом допиту свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні 17.02.2021 року у справі №384/173/20 провадження №1-кп/386/15/23.
Згідно з вимогами ч.7 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.
Таким чином, слідчий експеримент, який було проведено зі свідком ОСОБА_2 з грубим порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, є недопустимим доказом. Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Саме недопустимий доказ (протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_2 від 14.09.2019 року) був використаний експертом при встановленні розміру завданих збитків.
Також відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що доктрина «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustreе) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини». «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччина»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.
Таким чином, висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 03.10.2019 року, №3194/19-27, яким встановлений розмір завданих збитків в сумі 111325,46 грн. і на який позивач посилається як на підтвердження своїх позовних вимог, є недопустимим доказом.
Позивач не надав доказів в обґрунтування своїх вимог, які є безпідставними, а тому позов не підлягає задоволенню.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного (господарського) судочинства. Інших доказів на підтвердження позову суду не надав.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,-
В задоволенні позову першого заступника керівника Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Вільшанської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя: