Справа № 466/2601/22 Головуючий у 1 інстанції Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/3043/25 Доповідач в 2 інстанції Савуляк Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Крайник Н.П., Мікуш Ю.Р.,

секретаря: Заяць Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Гуменна Наталія Миколаївна, до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійним,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2022 року ОСОБА_5 , в інтересах якої діє адвокат Гуменна Наталія Миколаївна, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійним.

Позов мотивувала тим, що 31 липня 1999 року між громадянкою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану в Слубіце, про що зроблено відповідний актовий запис № 66/1999.

Реєстрація шлюбу була необхідна відповідачу для набуття громадянства Республіки Польщі, відтак вони уклали шлюб без наміру настання реальних наслідків та створення сім`ї, тобто фіктивний шлюб, а відповідач обіцяв через деякий час розлучитися.

З моменту реєстрації шлюбу вони з відповідачем спільно не проживали, подружніх стосунків не вели, спільним побутом пов`язані не були, не мали спільного сімейного бюджету, а відтак у них не виникли права та обов`язки, притаманні подружжю.

Оскільки шлюб укладений лише з метою набуття відповідачем громадянства Республіки Польща, а не з наміром створити сім`ю, наявні підстави для визнання шлюбу недійсним.

З наведених підстав просила визнати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_4 , зареєстрований 31 липня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану в Слубіце, Республіка Польща, актовий запис за № 66/1999 недійсним з моменту його укладення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано шлюб, укладений між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою Костшин-над-Одрою Республіка Польща, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем села Цибулівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрований 31 липня 1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану в Слубіце, Республіка Польща, актовий запис за №66/1999 недійсним з моменту його укладення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуваним рішенням суду вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , однак її не було залучено до розгляду справи, що є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Укладаючи шлюб з ОСОБА_1 , відповідач приховав факт перебування на той момент у шлюбі з ОСОБА_7 , а відтак поданий ОСОБА_8 позов про визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , впливає на підстави для визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , враховуючи правові наслідки, які настають у випадку визнання шлюбу недійним.

Просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Гуменна Наталія Миколаївна, до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що визнання недійним шлюбу, укладеного 31 липня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , може бути підставою для недійсності шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а відтак безпосередньо впливає на права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , яку не залучено до участі у справі.

Постановою Верховного Суду від 30 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану адвокатом Гурським Володимиром Сергійовичем, задоволено.

Постанову Львівського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

30 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_10 подала заяву про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та її представника.

01 жовтня 2025 року представник Барбари Шлівіньської ОСОБА_11 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій заперечив щодо задоволення апеляційної скарги.

02 жовтня 2025 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_12 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній є дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду, якщо суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Аналіз наведених норм процесуального права дає підстави для висновку, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції.

Наведені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 2-3378/2008.

Верховний Суд у постанові від 20 травня 2025 року у справі № 752/4384/20 (провадження № 61-16264св24) зазначив, що особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Судом встановлено, що 31 липня 1999 року між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану в Слубіце. Республіка Польща, актовий запис № 66/1999.

Звертаючись з позовними вимогами про визнання шлюбу недійсним, позивач обґрунтовувала їх фіктивністю шлюбу.

Відповідно до ст. 45 Кодексу законів про шлюб та сім`ю шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку.

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на час розгляду судом справи відпали ті обставини, які в силу закону були перешкодою до його укладення. Шлюб вважається дійсним з моменту, коли відпали ці обставини. (ч. 1 ст. 46 Кодексу про шлюб та сім`ю).

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про шлюб та сім`ю позов про визнання шлюбу недійсним може бути пред`явлений одним з подружжя, прокурором і особами, права яких порушені.

Частиною першою статті 49 Кодексу законів про шлюб та сім`ю передбачено, що визнання шлюбу недійсним тягне за собою припинення всіх прав і обов`язків, що виникли раніше і передбачені законом для осіб, які перебувають у шлюбі До відносин щодо майна, нажитого за час недійсного шлюбу, застосовуються правила Цивільного кодексу.

Належним відповідачем у справах за позовом про визнання шлюбу недійсним є особа, з якою було укладено, зареєстровано шлюб.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2023 року у справі № 396/579/21.

Оскаржуючи рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року, ОСОБА_1 , яка не брала участі в розгляді справи, вважає, що недійсністю шлюбу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 порушуються її права, оскільки між нею та ОСОБА_4 укладено шлюб після укладення ним шлюбу з позивачкою, перебування у якому підтверджує факт недійсності шлюбу, укладеного між нею та ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, підтверджується, що 21 листопада 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Статтею 25 Сімейного кодексу України, в редакції чинній станом на 21 листопада 2006 року, передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 СК України, в редакції станом на 21 листопада 2006 року, недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до ст. 44 СК України в редакції станом на 21 листопада 2006 року, у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 45 СК України, в редакції станом на 21 листопада 2006 року, Недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається таким, що належить їм на праві спільної часткової власності.

Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу (ч. 5 ст. 39 Сімейного кодексу України, в редакції чинній станом на 21 листопада 2006 року).

У грудні 2021 року адвокат Рабінович Наталія Ігорівна, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2022 року у справі № 466/12606/21 визнано недійсним шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який укладений 21 листопада 2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області.

Вищезазначене рішення суду оскаржено в апеляційному порядку, а відтак не набрало законної сили.

Разом з тим, предметом даного позову є визнання недійним шлюбу, укладеного 31 липня 19991 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

При цьому, ОСОБА_1 не є учасником правовідносин щодо укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які є приватноправовими відносинами між чоловіком та дружиною.

На відміну від законодавства, яке діє erga omnes (щодо всіх, тобто з правовим ефектом щодо невизначеного кола суб`єктів), судове рішення у приватноправовому спорі діє inter partes (тобто з правовим ефектом тільки для сторін у справі). Судове рішення, ухвалене у справі, за жодних обставин не може бути протиставлене особі, яка не брала участі у цій справі. Зокрема, судове рішення про задоволення позову стосується особи, щодо якої ухвалено це рішення, і не визначає права чи обов`язки інших осіб.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 та в постанові Верховного Суду від 19 квітня 2023 року у справі № 904/7803/21.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про те, що особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права та обов`язки цих осіб.

Зважаючи на предмет, підстави позову і характер спірних правовідносин, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не навів обставин, які б свідчили про порушення прав, інтересів, свобод ОСОБА_1 за наслідком прийняття оскаржуваного рішення суду про визнання недійсним шлюбу, укладеного 31 липня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

З огляду на наявність спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 щодо визнання недійсним шлюбу, укладеного між ними 21 листопада 2006 року. що є предметом розгляду справи № 466/12606/21, оскаржуване рішення може вплинути на права ОСОБА_1 , однак безпосередньо ним не встановлювалися, не змінювалися та не припинялися її права та обов`язки.

Відтак, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року у справі № 466/2601/22 не вирішувався спір стосовно ОСОБА_1 , мотивувальна частина рішення не містить суджень про її права та обов`язки, а резолютивна частина рішення не містить прямої вказівки про її права та обов`язки.

Враховуючи наведене, ухвалене судове рішення не завдає ОСОБА_1 шкоди, що виражається у несприятливих для неї наслідках.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що права ОСОБА_1 оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 рокуне вирішувались і не порушуються.

Вирішення питання, чи стосується рішення суду першої інстанції прав та інтересів особи, яка не була залучена до участі справі, є першорядним завданням для апеляційного суду та виключно у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції порушує права та інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційний суд наділений повноваженнями здійснювати перегляд по суті рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку. Натомість у разі, якщо апеляційний суд встановить, що рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю та, відповідно, питання щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не вирішується.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 24 квітня 2024 року у справі № 548/1887/21 та від 04 вересня 2024 року у справі № 461/6178/22.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки рішення суду першої інстанції не порушує прав та інтересів особи, яка звернулася із апеляційною скаргою, апеляційне провадження підлягає закриттю та, відповідно, питання щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не вирішується.

Керуючись ст.ст. 260, 261, п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, колегія суддів ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_13 , в інтересах якої діє адвокат Гуменна Наталія Миколаївна, до ОСОБА_4 про визнання шлюбу недійним закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 31 жовтня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мікуш Ю.Р.