Справа № 352/1587/25
Провадження № 2/352/949/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Кузьменка С.В.,

за участі

секретаря судового засідання Пастух М.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (далі- Позивач) до ОСОБА_2 (далі- Відповідач) про стягнення аліментів, розгляд справи призначено на 11 серпня 2025 року.

11 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 вересня 2025 року у зв`язку із неявкою Відповідача, щодо якого відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

02 вересня 2025 року до суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення Відповідачеві поштового відправлення із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

30 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 жовтня 2025 року у зв`язку із першою неявкою Відповідача.

30 жовтня 2025 року надійшло в судове засідання не з`явились Позивач та Відповідач.

Представник Позивача подав до суду заяву про проведення судового засідання без їх участі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 30 вересня 2025 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.

При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання.

Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19.

При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 30 жовтня 2025 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, що 06 серпня 2021 року між нею та Відповідачем був укладений шлюб. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тисменицького районного суду від 25 листопада 2024 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.

На даний час, малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з Позивачем та перебуває на її повному утриманні.

Відповідач зовсім не приймає участь у вихованні дочки. Протягом тривалого часу він не надає жодної матеріальної допомоги, не виходить на контакт, не цікавиться життям дитини.

Позивач вважає, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі1/4 частки заробітку на дитину, оскільки ж працевлаштований, має змогу матеріально утримувати дочку та відсутні протипоказання щодо стану його здоров`я.

Позивач вважає, що аліменти слід стягувати з 07 червня 2024 року, оскільки нею вживались заходи щодо отримання аліментів, а саме: подала заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з Відповідача. Проте ухвалою Тисменицького районного суду від 05 вересня 2024 року по справі №352/1663/24 у видачі судового наказу було відмовлено з підстав неможливості встановити зареєстроване місце проживання Відповідача.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІІ. Докази, досліджені судом

1.Паспорт Позивача.

2.Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , відповідно до якого 06 серпня 2021 року Позивач та Відповідач уклали шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) 06 серпня 2021 року зроблено відповідний актовий запис №1645.

3.Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , батьками якого є Позивач та Відповідач.

4.Довідки про реєстрацію місця проживання осіб: Позивача та дочки, ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

5.Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2024 року у справі №352/1664/24, відповідно до якого шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.

6.Фіскальний чек «Укрпошти», відповідно до якого відправлено рекомендований лист до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 07 червня 2024 року.

7.Ухвала Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2024 року у справі №352/1663/24, відповідно до якої у видачі судового наказу було відмовлено з підстав неможливості встановити зареєстроване місце проживання Відповідача.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

В ході судового розгляду встановлено, що 06 серпня 2021 року укладено шлюб між Позивачем та Відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (пункт ІІІ.2 цього Рішення).

У шлюбі в Позивача та Відповідача народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження(пункт ІІІ.3 цього Рішення).

25 листопада 2024 року розірвано шлюб між Позивачем та Відповідачем, що підтверджується рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2024 року у справі №352/1664/24 (пункт ІІІ.5 цього Рішення).

05 вересня 2024 року ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області у справі №352/1663/24 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з Відповідача аліментів в зв`язку із неможливостю встановити зареєстроване місце проживання Відповідача (пункт ІІІ.7 цього Рішення).

На даний момент Позивач та Відповідач спільно не проживають, дочка перебуває на утриманні Позивача.

V. Висновки суду

щодо наявності підстав для стягнення аліментів

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитини до досягнення нею повноліття.

Таким чином, враховуючи, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає спільно із Позивачем та обов`язок Відповідача утримувати її до досягнення повноліття, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню.

щодо розміру аліментів

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з якими проживає дитина.

Позивачем, разом із якою проживає дитина заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) Відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, майна та майнових прав.

Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на час розгляду справи становить 1598 гривень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

В той же час Суд вважає, що для гармонійного розвитку дитину мінімального набору товарів та послуг є недостатнім.

Враховуючи проживання дитини біля обласного центру, необхідність відвідування нею як школи, так й різних гуртків, а також будь-яких дитячих свят, придбання різноманітних книжок та іграшок для розвитку (що не включають в себе принципи формування прожиткового мінімуму), Суд вважає, що розмір матеріального забезпечення дитини для її гармонійного розвитку має значно відрізнятись від розміру прожиткового мінімуму.

Із урахуванням пояснень Позивача щодо потреб дитини в цій конкретній справі Суд приходить до висновку щодо необхідності витрачання як мінімум 8000-10000 гривень щомісячно для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Ані Позивачем, ані Відповідачем не надано Суду документів щодо стану здоров`я та матеріального становища або наявності інших критеріїв, зазначених в статті 182 Сімейного кодексу України

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав.

У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідачем не надано суду доказів, які б могли свідчити про можливість призначення аліментів в розмірі, меншому від зазначеному в позовній заяві.

В зв`язку із викладеним, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, а також визначеного в цій конкретній справі щомісячного розміру видатків на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) Відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

щодо періоду стягнення аліментів

Відповідно до частини другої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів за вказаний період, за відсутності таких доказів вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

Статтею 13 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належних та достатніх доказів того, що позивач раніше вживала заходів щодо одержання від відповідача аліментів на утримання дочки, суду не надано, як і не надано доказів ухилення відповідача від сплати аліментів.

Суд не бере до уваги посилання Позивача на звернення із заявою про видачу судового наказу, оскільки ухвала про відмову у видачі судового наказу, постановлена за результатами розгляду цією заяви, Позивачем не оскаржувалась, а Позивач після постановлення цієї ухвали тривалий строк ( з 05 вересня 2024 року до 09 липня 2025 року) не вживала заходів щодо звернення до суду про стягнення з Відповідача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позовна заява надійшла до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області 09 липня 2025 року, в зв`язку із чим сплата аліментів підлягає присудженню з цієї дати.

Відповідно до статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

VI. Щодо судового збору

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, то сплата судового збору в цій справі покладається на Відповідача в повному обсязі.

Таким чином, судові витрати у справі, які складаються із судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок мають бути покладені на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО