Справа № 346/4300/25
Провадження № 2/347/1045/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

за участю: секретаря с/з Сумарука І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Представник позивача адвокат Микитин Л.Й. звернулася в суд із наведеним позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи його тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали як сім`я без реєстрації шлюбу.

У цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно витягу з ДРАЦ №7 від 30.07.2025 року відомості про батька записані відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України.

На день подання позову позивач та відповідач проживають окремо один від одного. Станом на день звернення до суду, син проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває повністю на її утримані. Відвідує Тростянецький заклад дошкільної освіти "Малятко" Заболотівської селещної ради.

Позивачу відомо, що відповідач немає офіційного джерела доходу. Систематично підробляє на неофіційних роботах. Будь якої матеріальної допомоги на утримання дитини батько не надає. Сторони не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб батько буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на її утримання.

У зв`язку із наведеним позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

28.10.2025 року ОСОБА_2 подав до Косівського районного суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Відповідач ствердив, що протягом тривалого часу з позивачем проживали однією сім`єю. Проте через деякий час ОСОБА_1 покинула сім`ю і почала влаштовувати своє особисте життя, син же залишився проживати з батьком, який влаштував його у дитячий садочок, піклувався та забезпечував матеріально.

ОСОБА_2 зазначив, що в 2024 році почав сильно хворіти, перебувати на стаціонарному лікуванні та не зміг здійснювати належний догляд за сином. У зв`язку з цими обставинами, ОСОБА_1 забрала спільного сина до себе.

Відповідач й надалі продовжує лікування, у зв`язку з частими хворобами ніде не працює та не зареєстрований у центрі зайнятості. Заробляє на життя працею по найму. Також здійснює догляд за хворою матір`ю, ОСОБА_4 , 1964 року народження. Перебуває у складних матеріальних умовах, тому просив стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1600 грн.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі (а.с.59).

Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.39).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 29.09.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду.

Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №346/4300/25 відповідача ОСОБА_2 (а.с. 22).

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно копії паспорта громадянина України у вигляді айді картки, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Кулачківці, Снятинського району Івано-Франківської області (а.с.7).

Відповідно до витягу з реєстру Гвіздецької територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10 на звороті).

Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.12.2018 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11).

Згідно витягу з ДРАЦ №7 від 30.07.2025 року відомості про батька записані відповідно до ст.126 СК України (а.с.12-13).

Відповідно до копії характеристики з Тростянецького закладу дошкільної освіти «Малятко» від 05.06.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є вихованцем старшої дошкільної групи Тростянецького закладу дошкільної освіти «Малятко» Заболотівської селищної ради (а.с.16).

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано копію комп`ютерної томографії ОСОБА_2 30.07.2011 року (а.с.40), копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1574 про перебування на стаціонарному лікуванні з 05.04.2022 року по 11.04.2022 року (а.с.46), виписку № 9722 про перебуванні на стаціонарному лікуванні з 03.12.2024 року по 16.12.2024 року (а.с.47), консультативний висновок КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» із результатами дослідження «Протрузія міжхребцевих дисків» (а.с.48); результати огляду лікаря-проктолога від 02.10.2024 року (а.с.49) та результати відеоректороманоскопії № 672 (а.с.50); результати медичного обстеження ОСОБА_2 від 14.10.2024 року, відповідно до яких поставлено діагноз сколіоз, остеохондроз, спондилоартроз (а.с.55).

Згідно довідки, ОСОБА_2 не зареєстрований у Косівській філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості станом на 01.09.2025 року (а.с.51);

Відповідно до копії довідки від 11.11.2003 року, ОСОБА_2 з 15.10.2002 року призовною комісією при Косівському райвійськоматі Івано-Франківської області визнаний непридатним до військової служби (а.с.54).

Згідно довідки № 8 від 23.03.2023 року ОСОБА_3 відвідує середню групу Рожнівського ЗДО «Сонечко». Батько сам доглядає сина, мати в дитячому садочку не з`являлася (а.с.56).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 08.10.2025 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2 (заявник), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_5 (брат), ОСОБА_4 (мати) (а.с.57).

Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьки: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.58).

Відповідно до копій медичних довідок, виданих амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Рожнів, ОСОБА_4 , 1964 року народження, поставлено діагнози: хронічний гепатит, хронічний холецестит, хронічний панкреатит, сечокам`яна хороба, гострий дуоденіт, цукровий діабет 2 типу. Хвора постійно отримує амбулаторне лікування, іноді стаціонарне (а.с.52-53).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України).

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10 на звороті). З 2024 року і по цей час дитина проживає з матір`ю у с. Кулачківці Коломийського району, Івано-Франківської області, де відвідує дошкільний навчальний заклад. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний її утримувати, однак, на даний час, добровільно цей обов`язок не виконує.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання своєї дитини покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані її утримувати до досягнення нею повноліття.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, відсутність добровільного вирішення сторонами питання участі батька в утриманні дитини, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Так, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 4 000 грн. щомісячно до досягненням ним повноліття. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти в такому розмірі, оскільки офіційно не працює, обмежується тимчасовими заробітками та постійно хворіє і часто перебуває на стаціонарному лікуванні. Окрім того здійснює догляд за хворою матір`ю, яка потребує стороннього догляду. Тому може сплачувати аліменти у розмірі 1600 грн. щомісячно.

Медичними довідками підтверджено ряд діагнозів ОСОБА_2 та те, що періодично він перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Проте, при дослідженні доказів судом не виявлено рекомендацій у медичній документації щодо обмеження чи заборони відповідачу фізичної праці. Тому, доводи ОСОБА_2 про те, що часті хвороби є причиною того, що він не може сплачувати позивачу аліменти у зазначеному розмірі, є неспроможними.

Що стосується покликань ОСОБА_2 про те, що він здійснює догляд за матір`ю, яка постійно хворіє, то суд зазначає, що хоч матеріали справи і містять довідки з медичного закладу про перелік діагнозів ОСОБА_4 , однак такі містять інформації про те, що мати потребує саме постійного стороннього нагляду. Крім того, в медичних документах на матір відповідача зазначено її ім`я як ОСОБА_4 , в той час як в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї зазначено мати відповідача ОСОБА_4 . А відтак суд позбавлений можливості встановити, що надані медичні документи стосуються саме матері відповідача.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, беручи до уваги необхідність створення для дитини такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, зважаючи на те, що відповідач є фізично здоровою людиною, може фізично працювати, іншої сім`ї та утриманців немає, а також зважаючи на приписи статті 13 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача, на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 300 (дві тисячі триста) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому, суд звертає увагу, що у випадку зміни матеріального становища відповідача, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду з 25 серпня 2025 року.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так, як позов задоволено частково, то з відповідача в дохід держави пропорційно задоволених позовних вимог підлягає стягненню судовий збір у розмірі 696,44 грн. (2300 х 100 : 4000 = 57,5%; 1211,20 : 100 х 57,5 % = 696,44).

На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 300 (дві тисячі триста) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з 25 серпня 2025 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 696,44 гривень на користь отримувача коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2025 року.

Суддя Ю.С. Кіцула