2/465/3128/25
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.10.2025 року м.Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі головуючого судді Ванівського Ю.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, про збільшення розміру аліментів.

Позовну заяву мотивує тим, що між нею та ОСОБА_2 19.08.2021 року розірвано шлюб, що підтверджується рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова у справі №642/4477/21. Від шлюбу з відповідачем народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька перебуває на її утриманні. 12.08.2019 року Холодногірським районним судом м. Харкова (раніше Ленінський районний суд м. Харкова) видано судовий наказ у справі №642/5507/19 про стягнення аліментів з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.08.2019 до досягнення дитиною повноліття. 23.08.2023 року рішенням Київського районного суду м. Полтави у справі №642/2681/21 відповідача позбавлено батьківських прав у відношення малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Холодногірського районного суду м. Харкова 12.08.2019 року є недостатнім для утримання дитини, яка є дитиною з інвалідністю. Для належного забезпечення потреб доньки вона змушена звертатись до благодійних організацій. Вимушене переселення до м. Львова значно погіршило її фінансовий стан. Просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17.06.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідачу скеровувалася копія ухвали Франківського районного суду м.Львова від 17.06.2025 року та копія позовної заяви з додатками на адресу його місця проживання АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №310, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис №1482.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_2 , видано 10.08.2025 року Франківським ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР, ОСОБА_3 , 2018 року народження є дитиною з інвалідністю.

Як вбачається з консультативного висновку спеціаліста №797/131 від 07.07.2023 року, ОСОБА_3 встановлено діагноз: розлади психіки внаслідок дисфункції головного мозку з вираженими мовними (ЗНМ -1-2р), когнітивними, емоційно вольовими порушеннями. Порушення соціальної адаптації.

Особливі потреби дитини ОСОБА_3 підтверджуються індивідуальною програмою реабілітації інваліда №148.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталась до благодійної організації «Благодійний Фонд « Майбутнє України» про надання благодійної допомоги, у вигляді соціальних послуг в Центрі допомоги дітям із розладами аутистичного спектру з сімей ВПО під назвою « ОСОБА_4 » малолітній дитині ОСОБА_3 , що підтверджується відповідними звітами від 30.11.2024 року та 31.12.2024 року.

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги №761 від 24.04.2025 року, ОСОБА_1 з 01.10.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено допомогу, як внутрішньо переміщеній особі. Так, загальна сума доходу за період з 01.10.2024 року до 31.03.2025 року за винятком аліментів, становить 65 832 (шістдесят п`ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 80 копійок.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 23.08.2023 у справі №642/2681/21 позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Судовим наказом Ленінського районного суду м.Харкова від 12.08.2019 року у справі №642/5507/19 визначено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Артемове (на теперішній час Надія), міста Дзержинськ (на теперішній час Торецьк), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Харкова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.08.2019 до досягнення дитиною повноліття та 190,10 грн. судового збору.

Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідну позицію викладено в рішенні Вищого Спеціалізованого Суду України від 22.02.2017 року у справі №756/14962/15.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що відповідає положенням ч.5 ст.183 СК України.

Частиною 1ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Виходячи з наведеного положення закону, при вирішення вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи досліджені докази у справі, суд враховуючи , що відповідач є працездатним, неповнолітня донька потребує матеріального утримання, яке на даний час є недостатнє, беручи до уваги доходи обох батьків та їх участь у вихованні та утриманні дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про збільшення розміру аліментів до 1/3 частини від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати таку допомогу судом не встановлено.

Суд також враховує роз`яснення, які викладені в п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими у новому розмірі аліменти виплачуються від дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 75,84,180,181,182,192 СК України, ст.ст. 12,13,18,75,76,81,141,263-265,280, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Холодногірського районного суду м.Харкова (раніше Ленінський районний суд м.Харкова) від 12 серпня 2019 року, справа №642/5507/19 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Харкова, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі однієї третини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2025 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя Ванівський Ю. М.