Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2596/24
Провадження № 2/376/247/2025
25 серпня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді Коваленка О.М.,
за участі секретаря Щур Л.А.,
представника позивачів Лабика Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лабик Р.Р., звернувся до суду із клопотанням, у якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 33 600,00 гривень на кожного позивача.
Заявник посилається на те, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 15.08.2025 позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого задоволено в повному обсязі.
Однак, при ухваленні рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у частині стягнення з відповідача на користь позивачів по 33 600,00 гривень на кожного позивача, які підлягають сплаті позивачем.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу .
Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених відповідною статтею ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі.
Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Оскільки вирішується питання про судові витрати, а саме витрати на правничі послуги, судом сторони у судове засідання не викликалися, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.
Клопотання представника позивача адвоката Лабика Р.Р. про стягнення витрат на правову допомогу з додатками на її обґрунтування подано до суду 20.08.2025.
До клопотання долучено:
-договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 21.05.2024 №Ж1240, укладений між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП АВТОПОМІЧ в особі керуючого Мелеха Д.О., та ОСОБА_1 ;
-додаток №1 до договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 21.05.2024 №Ж1240 з об`ємом та вартістю послуг адвокатського об`єднання;
-детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання професійної правничої допомоги;
-договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 21.05.2024 №Ж1239, укладений між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП АВТОПОМІЧ в особі керуючого Мелеха Д.О., та ОСОБА_2 ;
-додаток №1 до договір про надання професійної правничої (правової) допомоги від 21.05.2024 №Ж1239 з об`ємом та вартістю послуг адвокатського об`єднання;
-детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання професійної правничої допомоги.
За умовами договору адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги (надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення) клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором. Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок бюро (п. 7 договору, а.с. 212).
На підставі договору від 21.08.2024 №Ж1240 виданий ордер серії АІ № 168600 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Лабиком Р.Р. на здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у даній справі, зокрема, адвокат приймав участь у судових засіданнях, що відображено в протоколах судових засідань.
Також на підставі договору від 21.08.2024 №Ж1239 виданий ордер серії АІ № 168601 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Лабиком Р.Р. на здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у даній справі, зокрема, адвокат приймав участь у судових засіданнях, що відображено в протоколах судових засідань.
Позивачами та їхнім представником не надано суду документів, що свідчать про фактичну оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Установлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі по 33 600,00 гривень з кожного позивача.
При цьому позивачами та її представником у позові та даному клопотанні наголошено, що клієнти не сплатили витрати за надану правничу допомогу, однак обсяг наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартість підтверджено належними доказами.
Також установлено, що представником позивачів не надано суду документів, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжні доручення з відміткою банку або інші банківські документи).
Проте, суд звертає увагу на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною або тільки має бути сплачено (пункт 1частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Таким чином, позивачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, а також доведено сам факт надання послуг, а не їх оплату.
За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі по 33 600,00 гривень на кожного позивача є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 351, 352, 354 ЦПК України, суд
Клопотання представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Лабика Руслана Романовича про стягнення судових витрати задовольнити.
Додаткове рішення суду є невід`ємною частиною рішення суду від 15 серпня 2025 року у цивільній справі № 376/2596/24.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко