КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 756/14678/24

номер провадження: 22-ц/824/13966/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

за участю секретаря - Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бабаєвої Яни Олександрівни на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 червня 2025 року у складі судді Ткач М.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас», третя особа: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» (далі - ТОВ «Авто Ролідас»), третя особа: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ, про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що на початку липня 2021 року, маючи намір придбати легковий автомобіль, позивачка здійснила його пошук в мережі Інтернет. Зазначала, що на сайті ТОВ «Авто Ролідас» було розміщено інформацію та рекламу про те, що це товариство здійснює викуп та доставку вживаних транспортних засобів з аукціонів, зокрема, США.

Вказувала, що після перегляду на сайті відповідача пропозицій з аукціонів США, вона обрала автомобіль марки FORD, модель FIESTA, рік випуску 2019 (рік виготовлення-2018), ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_1 . Зазначала, що ТОВ «Авто Ролідас» взяло на себе зобов`язання надати посередницькі послуги викупу, транспортування вказаного автомобіля від свого імені, але за її рахунок, а вона зобов`язалась перерахувати кошти за автомобіль, транспортування, а також оплатити посередницькі послуги відповідача.

Зазначала, що ТОВ «Авто Ролідас» було визначено розмір плати за послуги в розмірі 14 985 грн 00 коп., які 07 липня 2021 року вона оплатила на рахунок ТОВ «Авто Ролідас».

Вказувала, що згідно з міжнародним рахунком - інвойсом від 07 липня 2021 року іноземною компанією G&G AUTO SALES LLC (продавцем) виставлено рахунок ТОВ «Авто Ролідас» за придбання автомобіля у сумі 2 088 доларів США, з яких: 988 доларів США за автомобіль FORD FIESTA, НОМЕР_1; 1100 доларів США за океанський вантаж, тобто транспортування з порту відправлення до порту призначення. Після цього ТОВ «Авто Ролідас» надало позивачці рахунки для оплати вартості автомобіля на аукціоні та океанського вантажу.

Зазначала, що 08 липня 2021 року вона здійснила оплату автомобіля у сумі 990 доларів США на рахунок іноземної компанії та перерахувала кошти за транспортування автомобіля океаном в сумі 1 584 долари США на рахунки іноземної компанії. Перевізником виступало UAB «ROLIDAS» (товариство з обмеженою відповідальністю в Литовській Республіці), яке отримувало автомобіль океанським вантажем та транспортувало його до митної території України.

Звертала увагу, що ТОВ «Авто Ролідас» та перевізник UAB «ROLIDAS» мали налагоджені правовідносини щодо викупу та доставки авто. Рахунки на оплату передавались позивачці ТОВ «Авто Ролідас».

Вказувала, що 17 серпня 2021 року вона перерахувала на рахунок перевізника UAB «ROLIDAS» Kaungo g/3A/3/LT/Vsinius 1 184 доларів США за транспортування автомобіля з Литви до митної території України. Усі кошти за автомобіль, океанський вантаж та його транспортування сплатила безпосередньо ОСОБА_1 на рахунки продавця та перевізника. ТОВ «Авто Ролідас» жодних коштів за придбання та транспортування автомобіля не сплатило. Враховуючи відсутність письмової форми договору комісії, відповідачем було запропоновано здійснити реєстрацію транспортного засобу на себе в сервісному центрі МВС та укласти там договір купівлі-продажу цього транспортного засобу з метою оформлення права власності на позивачку.

Зазначала, що 28 серпня 2021 року між нею та ТОВ «Авто Ролідас» було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-6800, яким передбачено обов`язок укласти основний договір до 31 грудня 2021 року в сервісному центрі МВС. При цьому визначено ціну продажу у розмірі 906 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України на дату укладення попереднього договору становило 24 397 грн 67 коп. Обумовлено здійснення оплати в сумі 24 613 грн 11 коп. Приблизно такий розмір митних платежів підлягав сплаті при здійсненні митного оформлення автомобіля, тому саме таку суму було виставлено ТОВ «Авто Ролідас» як ціну продажу.

Згідно з платіжним дорученням від 31 серпня 2021 року позивачка ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Авто Ролідас» грошові кошти в сумі 24 613 грн 11 коп. Митним органом було здійснено митне оформлення транспортного засобу VIN - 3FАDP4EJ8KM106157 за номером митної декларації UA204020/2021/263910, митна вартість товару (автомобіля) - 56 152 грн 17 коп., сплачені митні платежі на суму 24 065 грн 11 коп.

Проте в документах митного оформлення одержувачем зазначено ТОВ «Авто Ролідас». Разом з цим, викуп, транспортування та митне оформлення автомобіля здійснено повністю за рахунок позивачки, окремо оплачено посередницькі послуги ТОВ «Авто Ролідас». При цьому кошти за океанський вантаж, транспортування та митне оформлення були сплачені у більшому розмірі, ніж було визначено.

Вказувала, що у жовтні 2021 року ТОВ «Авто Ролідас» передало їй автомобіль згідно з актом прийому-передачі та передало оригінали інвойсу, Salvage certificate, документи митного оформлення, а саме, митну декларацію UA204020/2021/26391 від 06 вересня 2021 року та доповнення до неї. Проте після фактичної передачі їй автомобіля ТОВ «Авто Ролідас» зникло, основний договір купівлі-продажу укладений не був, а тому не створив жодних прав та обов`язків за ним. Зазначала, що вона поштою направила на адресу відповідача претензію-вимогу, яка повернулася без вручення, листування електронною поштою також залишилось відповідачем без відповіді.

Вказувала, що згідно з інформації Головного сервісного центру МВС від 23 вересня 2024 року в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про реєстрацію автомобіля FORD FIESTA, VIN - НОМЕР_1 . Крім того, згідно з інформацією Національної поліції України від 17 жовтня 2024 року автомобіль у розшуку не перебуває, звернень щодо незаконного заволодіння ним не надходило. Зазначала, що вона є власником транспортного засобу, але не має жодного правовстановлюючого документу для його реєстрації в сервісних центрах МВС. Відповідач, отримавши заробіток, ухилився від належної передачі правовстановлюючих документів. Договір комісії, укладений між позивачкою та відповідачем є дійсним та виконаним, будь-які підстави його недійсності відсутні. Ураховуючи викладене, наслідком виконання договору комісії є право власності комітента на майно придбане комісіонером за кошти комітента. Тому позивачка вважала, що визнання права власності на транспортний засіб є належним способом захисту порушеного її права.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на транспортний засіб марки FORD, модель FIESTA, модельний рік випуску - 2019, ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_1 .

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачка не довела належними та допустимими доказами існування між нею та ТОВ «Авто Ролідас» правовідносин комісії у передбаченій законом письмовій формі. Надані позивачкою платіжні документи, акти та інші матеріали не підтверджують факту набуття нею права власності на транспортний засіб, оскільки у митних документах власником зазначено відповідача ТОВ «Авто Ролідас». Тому за відсутності правовстановлюючого документа, правовідносин комісії та доказів переходу права власності суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Бабаєва Я.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 , посилаючись, на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне визначення правовідносин у справі, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, щосуд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність укладеного між сторонами договору комісії лише з огляду на відсутність письмової форми, ігноруючи обставини його фактичного виконання.

Стверджує, що між позивачкою та ТОВ «Авто Ролідас» фактично був укладений і виконаний договір комісії, за яким останній придбав від свого імені, але за кошти позивачки транспортний засіб FORD FIESTA, 2019 року випуску, VIN: НОМЕР_1 . Позивачка повністю оплатила придбання, доставку та митне оформлення автомобіля, а також отримала його у фактичне володіння, що підтверджується банківськими переказами, актами приймання-передачі, митними документами.

Вказує, що суд першої інстанції не надав оцінки доказам, які підтверджують виконання сторонами договору комісії, чим порушив приписи ст.ст. 77-79 ЦПК України. Суд також не врахував усталеної практики Верховного Суду щодо презумпції дійсності правочину в разі його фактичного виконання, а саме у постановах № 338/180/17 та № 344/16879/15-ц.

Зазначає, що суд помилково не визнав за позивачкою право власності на автомобіль, що порушує її законне право та позбавляє можливості здійснити першу реєстрацію автомобіля відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1388.

Наголошує, що в даному випадку визнання права власності за позивачкою є єдиним ефективним способом захисту порушеного її права, оскільки відповідач відмовляється надати документи, необхідні для державної реєстрації. Суд не врахував судову практику щодо застосування ст. 392 ЦК України у договірних зобов`язаннях, коли відсутнє належне визнання права однією зі сторін.

Відповідач ТОВ «Авто Ролідас» і третя особа: Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ, не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.1 та 2 ст.5 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На обґрунтування позовних вимог про визнання права власності на транспортний засіб марки FORD, модель FIESTA, модельний рік випуску - 2019, ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вказувала, що саме за її кошти було придбано, доставлено, розмитнено та передано їй спірний автомобіль у фактичне володіння, а ТОВ «Авто Ролідас» виступало лише посередником (комісіонером), який ухилився від належного оформлення права власності на її ім`я.

Згідно із ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами цих норм матеріального права, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) ті інших.

У відповідності до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правилами ст.ст.12, 81 ЦПК України обов`язок доведення тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України, покладається на кожну із сторін. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до приписів ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Авто Ролідас» відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійснює такі види економічної діяльності, а саме: торгівлю автомобілями та легковими автотранспортними засобами; оптову торгівлю деталями та приладдям для автотранспортних засобів; роздрібну торгівлю деталями та приладдям для автотранспортних засобів; оптову торгівлю іншими товарами господарського призначення; неспеціалізовану оптову торгівлю; інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; вантажний автомобільний транспорт; транспортне оброблення вантажів; іншу допоміжну діяльність у сфері транспорту; надання інших інформаційних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; діяльність у сфері права; діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; консультування з питань комерційної діяльності й керування; іншу професійну, наукову та технічну діяльність; надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; надання в оренду вантажних автомобілів; надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів; організування конгресів і торговельних виставок (а.с.26-27).

07 липня 2021 року ОСОБА_1 здійснила переказ коштів на користь ТОВ «Авто Ролідас» у розмірі 14 988 грн 00 коп. з призначенням платежу: «рахунок 139968 07 липня 2021 року ОСОБА_1 », що підтверджується відповідною платіжною інструкцією.

Того ж дня, тобто 07 липня 2021 року, продавцем С&GAuto Sales LLC DBA WB Shipping для члена «AUTO ROLIDAS» (Україна, 33001, Рівненська область, місто Рівне, вул. Поповича, 11, офіс 30) виставлено рахунок № НОМЕР_2 для оплати за послугу «2019 FORD FIESTA НОМЕР_1» в розмірі 988 доларів США та оплати за послугу «Фрахтування океаном» в розмірі 1 100 доларів США, а всього 2 088 доларів США.

08 липня 2021 року ОСОБА_1 здійснила переказ коштів на рахунок Copart. Inc. (переказний рахунок учасника, США, Сан-Франциско) у розмірі 990 доларів США 00 центів, що підтверджується квитанцією SWIFT. В інформації про переказ зазначено «придбання автомобіля, рахунок-фактура 444232, ОСОБА_1, член 444232, лот 48104621, VIN НОМЕР_1 ». Також 08 липня 2021 ОСОБА_1 здійснила переказ коштів на рахунок UAВ «ROLIDAS» (вул. Кауно, 3А, Литва, Вільнюс) у розмірі 1 584 доларів США 00 центів, що підтверджується квитанцією SWIFT. В інформації про переказ зазначено «за послуги перевезення рахунок-фактура 520, ОСОБА_1 , VIN НОМЕР_1 , COS:LT».

17 серпня 2021 року ОСОБА_1 здійснила переказ коштів на рахунок UAВ «ROLIDAS» (вул. Кауно, 3А, Литва, Вільнюс) у розмірі 1 184 доларів США 00 центів, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті (MT103 вихідний через SWIFT). У подробицях платежу зазначено: «для послуг транспортування INV 520 2021.08.09, 2019 Ford Fiesta Se VIN НОМЕР_1 ОСОБА_1, COS:LT/ ACC/CBSBLT26XXX».

З матеріалів справи вбачається, що 28 серпня 2021 року між ТОВ «Авто Роліас» та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-6800 (далі - Попередній договір).

У відповідності до п.п. 1.1-1.3 укладеного попереднього договору, сторони зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний ТОВ «Авто Ролідас» транспортний засіб марка: FORD, модель: FIESTA SE, рік випуску: 2018, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . За цим договором сторони зобов`язуються до 31 грудня 2021 року укласти основний договір. ТОВ «Авто Ролідас» гарантує, що на момент укладання основного договору транспортний засіб, визначений у п.1.1 цього договору, буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.

Згідно з п.п. 2.1- 2.4 попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 906,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 24 397 грн 67 коп., у тому числі ПДВ - 4 066 грн 20 коп., та сплачується ОСОБА_1 в безготівковій формі на поточний рахунок ТОВ «Авто Ролідас» в національній валюті України - гривні згідно з офіційним курсом НБУ на дату виставлення рахунку. Сторони домовилися про такий порядок проведення розрахунків за цим договором: ОСОБА_1 сплачує в день підписання цього договору ТОВ «Авто Ролідас» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок ТОВ «Авто Ролідас» в розмірі 914,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 24 613 грн 11 коп., у тому числі ПДВ - 4 066 грн 28 коп. Повний розрахунок за транспортний засіб здійснюється ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок ТОВ «Авто Ролідас» відповідно до виставленого нею рахунку, але не пізніше строку, встановленого в п.1.2 даного договору.

Сторона, яка необґрунтованого ухиляється від укладення основного договору, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням (п.2.5 попереднього договору).

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.2 попереднього договору, після укладення основного договору транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України. ОСОБА_1 набуває право власності на транспортний засіб з моменту виконання умови вказаної в п. 3.1 договору.

Згідно з п.4.1 попереднього договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 28 серпня 2021 року і діє до 31 грудня 2021 року або до укладення основного договору.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується позивачкою, що основний договір купівлі-продажу спірного транспортного засобу між сторонами не було підписано.

У справі встановлено, що відповідно до платіжної інструкції №2МСМ-7М68-Х7ВР-ЕЕ75 від 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 переказала на користь ТОВ «Авто Ролідас» грошові кошти у розмірі 24 613 грн 11 коп., з призначенням платежу: «марка - FORD, модель - FIESTA SE. інд. номер - НОМЕР_1 , рахунок на оплату №РКП-6800-3 від 28 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , НОМЕР_3 ».

З митної декларації №UA 204020.2021.262641 вбачаєаться, що 06 вересня 2021 року було здійснено митне оформлення транспортного засобу, а саме: легкового автомобіля, бувший у використанні: марка - FORD, модель - FIESTA. Ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_1 . Календарний рік виготовлення - 2018. Модельний рік випуску - 2019. Митна вартість зазначена 56 152,17 грн. Відправник - S&C Auto Sales LLC, одержувач - ТОВ «Авто Ролідас».

Установлено, що між ТОВ «Авто Ролідас» та ОСОБА_1 було складено акт приймання-передачі транспортного засобу, згідно з яким було здійснено приймання-передачу транспортного засобу - марка: FORD, модель: FIESTA SE, рік випуску: 2018, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 . При цьому, вказаний акт не містить зазначення правових підстав передачі позивачці спірного транспортного засобу.

На обгрунтування позову ОСОБА_1 стверджувала, що відповідачем ТОВ «Авто Ролідас» порушено її право власності на автомобіль і способом захисту обрано саме визнання за нею права власності на транспортний засіб, оскільки у силу ст.1018 ЦК України вона є фактичним власником спірного транспортного засобу, а укладений між сторонами в усній формі договір комісії, виконаний сторонами. Однак позивачка не має жодного правовстановлюючого документа для його першої реєстрації в сервісних центрах МВС.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч.1 ст.626 ЦК України).

В силу вимог ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ч.3 ст. 1012 ЦК України, істотними умовами договору комісії, за якими комісіонер зобов`язується продати або купити майно, є умови про це майно та його ціну.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 1013 ЦК України визначено, що комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Якщо договором комісії розмір плати не визначений, вона виплачується після виконання договору комісії виходячи із звичайних цін за такі послуги.

Комісіонер зобов`язаний вчиняти правочин на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться, як передбачено ч.1 ст.1014 ЦК України.

Комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера всім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою (ч.1 ст.1016 ЦК України).

Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ч.1 ст.1018 ЦК України).

Так, спеціальні норми щодо форми договору комісії відсутні, тому слід застосовувати загальні положення статей 205 - 209 ЦК України.

За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Таким чином без підписання паперового документу власноруч чи у разі складення електронного документу без накладення електронного підпису уповноваженою на укладення договорів посадовою особою юридичної особи, не можна вважати, що така юридична особа готова взяти на себе договірні зобов`язання.

Отже, ураховуючи фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір комісії між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Ролідас» у даному випадку повинен був бути укладений обов`язково у письмовій формі, оскільки правочин стосувався придбання транспортного засобу.

З огляду на характер і зміст спірних правовідносин, що передбачали укладення низки взаємопов`язаних операцій - купівлю, оплату, транспортування, митне оформлення і подальше переоформлення автомобіля, та враховуючи, що ТОВ «Авто Ролідас» діяло від власного імені, письмова форма договору була необхідною умовою виникнення у сторін взаємних прав і обов`язків.

Відсутність такого документально оформленого правочину, підписаного уповноваженою особою юридичної особи, свідчить про відсутність волевиявлення відповідача на прийняття договірних зобов`язань і виключає можливість кваліфікації фактичних дій сторін як укладення дійсного договору комісії у розумінні ст.ст.205, 626, 627, 1011-1012 ЦК України.

При цьому, надані позивачем платіжні документи й акти самі по собі не можуть замінити відсутній письмовий договір.

Отже, установивши, що позивачка не довела належними та допустимими доказами існування між сторонами письмового договору комісії чи іншого правочину, який би підтверджував перехід права власності на спірний транспортний засіб, а подані платіжні документи та акти не свідчать про виникнення у неї законних підстав для набуття права власності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на транспортний засіб.

Крім того, відповідно до положень ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Правовий аналіз вказаної норми закону та умов укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Ролідас» попереднього договору свідчить про те, що у випадку, якщо у визначений попереднім договором строк між сторонами не був укладений основний договір купівлі-продажу автомобіля, то зобов`язання із укладення основного договору припинилося і в позивачки виникло лише право на відшкодування збитків, завданих невиконанням попереднього договору.

Чинне законодавство не містить такого правового наслідку невиконання попереднього договору, як визнання права власності на майно, яке мало бути придбане у майбутньому за наслідком укладення основного договору купівлі-продажу. Подібних застережень не містить і укладений між сторонами попередній договір. Наведене унеможливлює застосування такого наслідку невиконання попереднього договору, як визнання за позивачкою права власності на спірний автомобіль.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі №522/970/18, у постанові Верховного Суду у справі №450/563/17 від 16 травня 2019 року.

При цьому системний аналіз ст.635 ЦК України свідчить про те, що єдиним зобов`язанням сторін за попереднім договором є зобов`язання укласти основний договір у певний строк (термін), обумовлений таким попереднім договором. Ухилення від такого укладення є порушенням цього зобов`язання, однак якщо факт ухилення судами не встановлено, а сторони в обумовлений строк (термін) основний договір не уклали або одна зі сторін не направила іншій стороні пропозицію про його укладення, таке зобов`язання вважається припиненим.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24липня 2019 року у справі № 200/14946/16-ц.

Колегія суддів також бере до уваги правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 22 січня 2025 року у справі № 753/7776/22, в якій Верховний Суд виснував, що сутність попереднього договору полягає у виконанні таких функцій: спонукання до укладення в майбутньому основного договору шляхом встановлення відповідного обов`язку; фіксація умов основного договору. Отже, попередній договір створює для сторін одне основне зобов`язання: укласти протягом узгодженого терміну певний тип цивільно-правового договору на заздалегідь узгоджених умовах. Одним із завдань попереднього договору є те, що він повинен забезпечити відносини між сторонами до укладення основного договору, гарантувати реальну можливість через певний час набути відповідні права на тих самих умовах, які існували в момент укладення попереднього договору, навіть у тому разі, коли одна із сторін втратить інтерес до цих правовідносин.

Отже, установивши, що укладений між сторонами попередній договір передбачає лише зобов`язання сторін укласти в майбутньому основний договір, то в даному випадку права ОСОБА_1 (покупця) за попереднім договором від 28 серпня 2021 року не можуть бути захищені шляхом визнання за нею права власності на спірний автомобіль, які позивачка мала набути за результатами укладення основного договору купівлі-продажу та який укладений не був.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Апеляційний враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бабаєвої Яни Олександрівни, залишити без задоволення.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2025 року.

Головуючий

Судді: