Провадження №2/369/2704/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі судді Янченка А.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мороз Світлани Сергіївни про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/10930/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Дмитро Миколайович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксана Олександрівна про визнання недійсним договору та про відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа № 369/10930/24 за позовом ОСОБА_2 (далі за текстом - ОСОБА_2 або Позивач) до ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 або Відповідач 1), ОСОБА_3 (далі за текстом ОСОБА_3 або Відповідач 2), ОСОБА_4 (далі за текстом - ОСОБА_4 або Відповідач 3) та за участі Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича (далі за текстом Приватний виконавець Недоступ Д. М. або третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача) і Приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни (далі за текстом Приватний нотаріус Запорожець О. О. або третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів) про визнання недійсним договору та про відновлення становища, яке існувало до порушення.

23.10.2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Мороз Світлана Сергіївна подала до суду заяву про відвід судді Янченка А.В.

Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа № 369/10930/24.

Відповідач 1 вважає, що в даній справі існують об`єктивні сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, які обґрунтовуються у завчасному, на переконання Відповідача 1, визначенні судді з результатами розгляду даної справи, що підтверджується таким.

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувало дві цивільні справи, а саме: - цивільна справа № 369/10927/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та за участі Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича і Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кондратенко Юлії Володимирівни про визнання недійсним договору та про відновлення становища, яке існувало до порушення; - дана цивільна справа № 369/10930/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та за участі Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича і Приватного нотаріуса Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксани Олександрівни про визнання недійсним договору та про відновлення становища, яке існувало до порушення. Вищезазначені справи є фактично подібними за своїми обставинами, суб`єктним складом, нормативним обґрунтуванням позовних вимог та предметом позову. Обидві справи мають тотожний предмет спору визнання недійсним договору та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відмінність вказаних справ виражається лиш у конкретному правочині, який Позивач просить суд визнати недійсним, а саме: - у цивільній справі № 369/10927/24 позивач просив суд визнати недійсним Договір дарування квартири від 23.06.2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Кондратенко Юлією Володимирівною та який зареєстрований в реєстрі за № 1843, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стосувався кв. АДРЕСА_1 ; · у цивільній справі № 369/10930/24 позивач просив суд визнати недійсним Договір дарування квартири від 22.06.2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожень Оксаною Олександрівною та який зареєстрований в реєстрі за № 772, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та стосувався кв. АДРЕСА_2 .

Позовні заяви у справі № 369/10927/24 та у справі № 369/10930/24 є тотожними за своїм змістом. В обох позовних заявах, в якості обґрунтування підстав для визнання правочину недійсним Позивач вказує, що оспорювані правочини мають ознаки фраудаторності, оскільки вчинені з метою зміни майнового стану боржника задля унеможливлення звернення стягнення на таке майно в ході примусового виконання рішення про стягнення коштів.

Так, у рішенні по справі № 369/10927/24, що ухвалене під головуванням судді Янченка А.В. зазначено: «Тому, сукупність наведених вище обставин доводить той факт, що ОСОБА_1 діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду /правам позивача, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором (позивачем) на його майно як боржника, а саме на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_4 .» (абз. 2 ст. 16 рішення, копія якого додається).

Крім цього, у вказаному судовому рішенні також зазначено: «Також після відчуження двох квартир (квартири АДРЕСА_4 та квартири АДРЕСА_3 ), які належали ОСОБА_1 , у останнього, як боржника, станом на час відкриття виконавчого провадження № 68365450 відсутнє інше майно, за рахунок якого він може повністю погасити свої грошові зобов`язання перед кредитором тобто позивачем, що підтверджується інформацією, яку було надано приватним виконавцем Недоступом Д.М. у своєму листі від24.04.2024 року.» (абз. 8 ст. 15 рішення).

Також, суд в рішенні по справі № 369/10927/24 зазначив: «Наведені вище обставини свідчать про спланованість дій з боку ОСОБА_1 щодо відчуження зазначених квартир, за рахунок яких можна б було отримати задоволення вимоги кредитора, позивача по даній справі, з примусового виконання Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від по цивільній справі № 712/2801/21 від 11.11.2021 року.» (абз. 1 ст. 16 рішення).

Тобто суд у вказаному вище рішенні надав оцінку як правочину, який був предметом розгляду справи № 369/10927/24 так і правочину, що є предметом розгляду даної цивільної справи 369/10930/24 та фактично констатував у рішенні від 06 жовтня 2025 року фраудаторність правочину, визнання недійсним якого є предметом розгляду даної справи.

На підставі вище наведеного представник ОСОБА_1 адвоката Мороз Світлана Сергіївна просила здійснити відвід судді Янченка А.В. від розгляду цивільної справи № 369/8235/24.

Вивчивши подану заяву про відвід головуючого судді Янченка А.В. від участі у розгляді цивільної справи № 369/10930/24, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року у справі № 5-15п12).

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що не може свідчити про необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що незгода з процесуальним рішенням, не може вважатися підставою для відводу судді.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Вважати заявлений відвід судді Янченку А.В. необґрунтованим.

Передати заяву про відвід судді для розгляду іншому судді, визначеному в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено: 30.10.2025 року.

Суддя А.В. Янченко