КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-п/947/129/25
УХВАЛА

03.11.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2025 року по цивільній справі №947/14240/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 року до Київського районного суду міста Одеси, через систему «Електронний суд» надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2025 року по цивільній справі №947/14240/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви, представник відповідача посилається на те, що під час розгляду справи суд не в повному обсязі з`ясував обставини, які мають значення для розгляду справи, а також недоведеність обставин, які мають значення для справи і які суд вважав встановленими. Також заявник в заяві посилається на порушення судом норм матеріального права. З приводу неявки відповідача до судового засідання, представник вказує, що відповідач в умовах воєнного часу не проживав за місцем свого зареєстрованого проживання, а відтак не був обізнаний про розгляд даної справи, з підстав чого не мав можливості надати до суду відзив на позовну заяву з доводами проти заявлених позовнихз вимог.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. від 25.07.2025 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомлення сторін по справі.

У відповідності до довідки секретаря Київського районного суду міста Одеси від 11.08.2025 року вбачається, що 25.07.2025 року матеріали цивільної справи №947/14240/25 скеровано до Одеського апеляційного суду та до теперішнього часу до Київського районного суду міста Одеси не повернуто.

З метою дотримання строків розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду, передбачених ст. 286 ЦПК України, судом 19.08.2025 року було скеровано запит до Одеського апеляційного суду з проханням у найкоротший строк скерувати на адресу Київського районного суду міста Одеси матеріали цивільної справи №947/14240/25 для розгляду даної заяви.

14.10.2025 року з Одеського апеляційного суду до Київського районного суду міста Одеси надійшли матеріали цивільної справи №947/14240/25.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Грибонос Вячеслав Володимирович у судове засідання призначене на 03.11.2025 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив що подану заяву підтримує в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання призначене на 03.11.2025 року не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 03.11.2025 року за відсутності сторін по справі.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, матеріали цивільної справи №947/14240/25, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку спрощеного позовного провадження перебувала цивільна справа №947/14240/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За наслідком розгляду вказаної справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1325-3747 від 02.01.2024 року, станом на 24.03.2025 року, у загальному розмірі 90000 гривень 00 копійок, яка складається з: суми заборгованості за кредитом - 18000 гривень 00 копійок; суми простроченої заборгованість за нарахованими відсотками 72000 гривень 00 копійок, а також стягнуто у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 2422 гривні 40 копійок.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Одночасно суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.06.2024 року у справі №756/11081/20, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09.11.2021 у справі №214/5505/16, виклала висновок, що «оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення».

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/14240/25, судом встановлено, що ОСОБА_1 до судового засідання під час розгляду справи не з`являвся, заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11.06.2025 року по справі засобами поштового зв`язку не отримував.

Як зазначає відповідач у заяві, йому - ОСОБА_1 про наявність заочного рішення від 11.06.2025 року в рамках розгляду цивільної справи №947/14240/25 стало відомо після отримання постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю. С. про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2025 року за іншою цивільною справою. Після чого він 21.06.2025 року звернувся за правовою допомогою до адвоката та який ознайомив його з повним текстом заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11.06.2025 року через Єдиний державний реєстр судових рішень, що мало місце - 08.07.2025 року.

З даною заявою відповідач до суду звернувся 24.07.2025 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення особі права на доступ до суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає наявними підстави для поновлення заявникові ОСОБА_1 процесуального строку на звернення до суду з даною заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11.06.2025 року по цивільній справі №947/14240/25.

Щодо перегляду заочного рішення суду.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №947/14240/25, судом встановлено, що відповідачем по справі є ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 6 статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вказаних приписів процесуального законодавства, судом по справі №947/14240/25 було отримано відповідь з відділу адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області, у відповідності до якої встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, відсутність інформації про зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС, судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, судова повістка повідомлення, скеровувались судом під час розгляду справи №947/14240/25 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації.

У відповідності до матеріалів справи, за час перебування справи в провадженні суду, відповідачем судова кореспонденція скерована по справі №947/14240/25 за адресою його зареєстрованого місця проживання не отримувалась, яка в свою чергу була повернута до суду з підстав відсутності адресата за місцем проживання.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення розгляду справи №947/14240/25 повідомлявся належним чином і вважається повідомленим про розгляд справи у відповідності до положень статті 128 ЦПК України належним чином, однак, у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, про причини неявки до судового засідання суд не повідомляв.

Додатково судом враховується, що саме вказана адреса за якою судом здійснювалось повідомлення відповідача про розгляд справи, зазначена особисто ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення суду, як адреса його місця проживання.

Доводи відповідача про непроживання за вказаною адресою в період сповіщення його судом, є необгрунтованими, оскільки не підтверджені жодним доказом у відповідності до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України.

На підставі викладеного, вбачається, що відповідач не був позбавлений можливості приймати участь під час розгляду справи та не був позбавлений можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що поштова кореспонденція не отримана останнім за місцем особистого зареєстрованого проживання за наслідком власних дій.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що представник відповідача надає свою оцінку вже наявним у справі доказам. Будь-яких доказів в спростування викладених позивачем доводам і наданих ним доказів, на підставі яких ухвалено заочне рішення, відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення суду не надано.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2025 року по цивільній справі №947/14240/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є необґрунтованою, за наслідком чого підлягає залишенню без задоволення.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для вчинення процесуальної дії на подання заяви про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2025 року по цивільній справі №947/14240/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 11 червня 2025 року по цивільній справі №947/14240/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Головуючий Л. В. Калініченко