Справа № 674/1357/25
Провадження № 2-др/674/13/25
УХВАЛА

іменем України

31 жовтня 2025 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Посунько Г.А., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Заявник ОСОБА_1 посилається в обґрунтування свого клопотання на те, що Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області розглядалась цивільна справа № 674/1357/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. 28 жовтня 2025 року представник позивача надіслав до суду заяву про залишення позову без розгляду, яку суд прийняв та задовольнив. Однак при залишенні позову без розгляду судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, які понесла відповідач через заявлений позивачем позов. На підставі викладеного заявник просить суд стягнути з позивача ОСОБА_2 понесені відповідачем ОСОБА_3 правничі витрати, які становлять 18000 грн.

Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З системного аналізу статті 270 ЦПК України вбачається, що питання про судові витрати, які не були стягнуті судовим рішенням, може бути вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення. Додаткове рішення ухвалюється за заявою учасника справи.

Проте, для вирішення питання про відшкодування судових витрат, які понесла відповідач в цивільній справі, заявник ОСОБА_1 звернувся до суду не із заявою, як це визначено ч.1 ст.270 ЦПК України, а з клопотанням, що взагалі не передбачено приписами статті 270 ЦПК України.

Крім того, в своєму клопотанні заявник ОСОБА_1 не просить суд ухвалити додаткове рішення в цивільній справі, а фактично заявляє самостійну позовну вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (в клопотанні - "правничі витрати"), що може бути самостійним предметом позову окремої цивільної справи.

До клопотання, поданого після ухвалення судового рішення, застосовуються загальні вимоги до форми та змісту клопотання, визначені статтею 183 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин приходжу до висновку про наявність правових підстав для повернення клопотання заявнику без розгляду.

Суд зауважує, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним. На цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 21 лютого 1975 року в справі "Голдер проти Великої Британії" та від 16 грудня 1992 року в справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції". Відтак, кожний учасник справи при зверненні до суду повинен дотримуватись норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Повернення клопотання не є порушенням права на доступ до суду, оскільки таке повернення зумовлене недотриманням заявником положень Цивільного процесуального кодексу України в частині вимог до оформлення заяви про ухвалення додаткового рішення та не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного вважаю необхідним клопотання заявника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат повернути заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст.183, 270 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання заявника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення клопотання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Посунько Г.А.