Провадження № 2-з/359/153/2025
Справа № 359/5665/25
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

13 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Коміса М.В. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі № 359/5665/25, якою просить суд вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором оренди найму автомобіля та витребування автомобіля шляхом : накладання арешту на 1/2 частину нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , а саме: 1) земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0324, площею 0,0771 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; 2) земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:1041, площею 0,3155 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська; 3) земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0389, площею 0,0467 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою : Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин; 4) земельну ділянку з кадастровим номером : 01:004:0387, площею 0,13 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , частка у розмірі , тип об`єкта: житловий будинок - загальна площа 113, 8 кв.м., житлова площа 83,7 кв.м., опис: при житловому будинку є такі надвірні будівлі: льох «Е», літня кухня-гараж «Ж», каналізаційна яма «З», колонка «К», огорожа «N 1», адреса розташування : АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області, розглядається цивільна справа № 359/5665/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором оренди найму автомобіля, витребування автомобіля. Предметом спору є правовідносини, які виникли через неналежне виконання відповідачем умов договору оренди автомобіля, який укладено 23 жовтня 2023 року між ФОП (на момент розгляду даної справи, позивач закрив діяльність ФОП) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Саме через неправомірні дії відповідача (безпідставне ухилення від оплати орендної плати за користування автомобілем марки «КІА», модель «СІД» починаючи із 30 вересня 2024 року, безпідставне користування автомобілем по даний час та ігнорування вимог позивача повернути автомобіль) позивачу завдана шкода. Наразі, позивачу невідомо з яких мотивів відповідач грубо порушує його права, проте ОСОБА_1 стало відомо, що у відповідача наявне майно на праві приватної власності, а саме те, що вказане у даному клопотанні по частині кожного.

10 вересня 2025 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, відмовила у задоволенні вимоги щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача, посилаючись на те, що заявник належним чином не обґрунтував заяву про забезпечення позову щодо існування ризику реалізації вказаного майна відповідачем чи третіми особами під час розгляду справи в суді. При цьому, із вказаної заяви та приєднаних до неї доказів не вбачалась наявність ризиків здійснення відповідачем будь-яких дій, направлених на відчуження спірного майна. Проте, одразу ж після винесення такої ухвали і викладення її у реєстр на сайті судової влади, відповідач, вирішив продати швиденько земельні ділянки, підтвердження чого є розміщені на сайті ОЛХ оголошення. У зв`язку з цим, ризики реалізації вказаного у даному клопотанні майна зросли і вказані земельні ділянки можуть бути відчужені в будь-який день. Позивачем, після винесення ухвали від 10 вересня 2025 було вивчено ринок вартості земельних ділянок, в тому числі і тих, що належать відповідачу і з`ясувалося, що арештовані у майбутньому земельні ділянки в повній мірі покриватимуть суму заборгованість перед позивачем та вартість автомобіля. Крім того, майно, що належить відповідачу, це лише 1/2 його частина. Сума позову у справі становить 626 523, 60 грн. (у випадку, якщо відповідач не поверне автомобіль позивачу, він повинен буде компенсувати його вартість). Земельні ділянки, на які позивач просить накласти арешт становлять менше ніж, ціна позову. Накладення арешту із забороною відчуження на вище перелічене нерухоме майно забезпечить належне виконання відповідачем рішення суду (у разі задоволення позову) та, можливо, сприятиме усвідомленню відповідачем своєї проти-правної поведінки.

Згідно положень ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором оренди (найму) автомобіля, витребування автомобіля, яким просить суд : стягнути з ОСОБА_2 на свою користь загальну заборгованість та пеню по договору оренди (найму) автомобіля № 23/10/23 від 23 жовтня 2023 року у розмірі 3406,80 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день стягнення за період з 30 вересня 2024 року по 12 травня 2025 року; розірвати договір оренди (найму) автомобіля № 23/10/23 від 23 жовтня 2023 року; зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 автомобіль марки «КІА», модель «CEED» 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , ІНТЗ № НОМЕР_2 , держав-ний номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , видане ТСЦ 8046 у м. Києві 25 липня 2021 року, вартістю 9385,00 доларів США, у відмінному стані, без пошкоджень.

Ухвалою суду від 29 травня 2025 року провадження у вказаній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 10 вересня 2025 року.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Судом встановлено, що у сторін існує спір щодо стягнення заборгованості і пені за договором оренди (найму) автомобіля № 23/10/23 від 23 жовтня 2023 року у розмірі 3406,80 доларів США та витребування автомобіля.

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належать : земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0324, площею 0,0771 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства; 2) земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:1041, площею 0,3155 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська; 3) земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0389, площею 0,0467 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою : Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин; 4) земельну ділянку з кадастровим номером : 01:004:0387, площею 0,13 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою : АДРЕСА_1 , частка у розмірі , тип об`єкта: житловий будинок - загальна площа 113, 8 кв.м., житлова площа 83,7 кв.м., опис: при житловому будинку є такі надвірні будівлі: льох «Е», літня кухня-гараж «Ж», каналізаційна яма «З», колонка «К», огорожа «N 1», адреса розташування : АДРЕСА_1 , розмір частки 1/2.

Як вбачається з оголошення на сайті «ОЛХ» Демянішиним Р.В. розміщено оголошення про продаж земельних ділянок із кадастровими номерами : :01:004:0324, : 03:005:1041 та :01:004:0389, які на праві спільної часткової власності належать ОСОБА_2 в розмірі частки.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке вона заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суддя вважає, що будь-які дії спрямовані на відчуження майна можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного, враховуючи наявність спору між сторонами, а також те, що з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що з урахуванням співмірності заходів, а також того, що невжиття даного способу забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на земельні ділянки, якіна праві спільної часткової власності належать ОСОБА_2 у розмірі частки.

Разом з тим, у забезпеченні позову в частині накладення арешту на житловий будинок в розмірі частки, заява не підлягає задоволенню з огляду на не співмірність заявленим позовним вимогам та недоведеність міркувань позивача щодо неможливості забезпечення виконання рішення суду, у разі його задоволення, за рахунок арештованого майна.

Відповідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та доказів того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови від позову.

Відповідно ч. 10, 11 ст. 153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 149 153, 258- 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , а саме на:

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0324, площею 0,0771 га, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, сільська рада Вишеньківська, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

-земельну ділянку з кадастровим номером :03:005:1041, площею 0,3155 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, сільська рада Вишеньківська;

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0389, площею 0,0467 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою : Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин;

-земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0387, площею 0,13 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 - відмовити.

В межах виконання даної ухвали визначити стягувачем: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса : АДРЕСА_2 ), боржником визначити: ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали суду, згідно вимрог ч. 2 ст. 157 ЦПК України, направити для відома сторонам та для виконання Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 63).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 15 жовтня 2025 року і підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.