КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/2555/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10594/2025

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Євграфової Є.П., Саліхова В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Маркєлової В.М., та апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Маркєлової В.М., у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року Житлово-будівельний кооператив ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків на утримання житлового будинку і прибудинкової території.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 8.1 Статуту, ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва утримує та експлуатує житловий будинки за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки у відповідача за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2023 року утворилась заборгованість зі сплати внесків: на утримання будинку та прибудинкової території - у розмірі 12 265,00 грн, до спецфонду, ремонтного фонду - у розмірі 557,50 грн, на загальну суму у розмірі 12 822,50 грн, позивач просить стягнути її з відповідача (т. 1 а.с. 1-9).

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у своєму відзиві позов не визнав, зазначивши, що про рішення Загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 17 травня 2018 року та 28 жовтня 2018 року йому стало відомо лише з матеріалів судових справ, оскільки ані він, ані члени його сім`ї не є членами ЖБК. Однак, ознайомившись із позовною заявою, він категорично не погоджується із доводами позивача та просив суд відмовити у задоволенні позову (т. 1 а.с. 78-86).

Окрім того, представник відповідача вказував, що 28 жовтня 2018 року на Загальних зборах ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва було прийнято рішення про встановлення з 01 січня 2019 року розмірів витрат на послуги з управління будинками ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва на першому поверсі - 6,00 грн за 1 кв м площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 7,00 грн за 1 кв м площі квартири. Це рішення вважає незаконним і таким, що не підлягає виконанню, оскільки на початку 2021 року ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва зверталося до Дарницького районного суду міста Києва із позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги (753/9312/21 суддя Цимбал І.К.), які встановлені на підставі рішення Загальних зборів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 15 листопада 2018 року, оформленим протоколом № 15/11 про встановлення з 01 січня 2019 року розмір витрат на послуги з управління будинками ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району м. Києва на першому поверсі - 6,00 грн за 1 кв м площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 7,00 грн за 1 кв м площі квартири.

Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року у справі № 753/9312/21 (суддя Цимбал І.К.) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги позов ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва задоволено і з відповідача стягнуто заборгованість за сплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9 477, 50 грн, інфляційні нарахування 768,19 грн, три відсотки річних 211, 62 грн, судовий збір 2 270, 00 грн, витрати па правову допомогу 6 500, 00 грн, а всього стягнуто 19 227, 31 грн.

Також представник відповідача вказав, що у відповідності до звіту ревізії фінансово-господарської діяльності ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва, що є додатком до протоколу Загальних зборів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 24 жовтня 2021 року, зазначено наступне: «При перевірці ревізійною комісією виявлено, що у протоколі 15/11 від 15 листопада 2018 року наявні технічні помилки в його оформленні, а саме невірно вказані дата та номер протоколу, а також змінено підрахунок голосування при оформленні протоколу… Тому комісія вказує, що Загальні збори членів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва відбулися 28 жовтня 2018 року, мають бути оформлені протоколом за правильним № 28/10 та датою 28 жовтня 2018 року». Тобто протокол 28/10 від 28 жовтня 2018 року, на який посилається позивач у даній справі, є лише належним чином оформленим протоколом 15/11 від 15 листопада 2018 року при цьому рішення є одним і тим самим про встановлення тарифу.

У відзиві також вказав, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року у справі № 753/17248/21 (суддя Якусик О.В.) скасовано рішення щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (послуги з управління будинками), оформлене протоколом № 15/11 Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 15 листопада 2018 року.

Представник відповідача також заперечував щодо стягнення на підставі рішення від 17 травня 2018 року, оскільки 17 травня 2018 року Загальними зборами членів Кооперативу прийнято та було оформлено відповідним протоколом № 17/1, рішення, згідно з яким з травня 2018 року створено спеціальний фонд для накопичення за рахунок щомісячних внесків в розмірі 50 грн з кожного особового рахунку, посилаючись на допущені Загальними зборами членів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва порушення при його ухваленні.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що станом на день подання відповіді на відзив зазначене рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року у справі № 753/17248/21 (суддя Якусик О.В.) не набрало законної сили і повний текст судового рішення відсутній. У наведеному рішенні предметом розгляду є рішення щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, оформлене протоколом № 15/11 Загальних зборів членів ЖБК від 15 листопада 2018 року. Однак, підставою для стягнення внесків на житлово-комунальні послуги (послуги на утримання будинку та прибудинкової території) у цій справі є рішення Загальних зборів ЖБК, оформлене протоколом № 28/10 від 28 жовтня 2018 року. Отже, рішення Загальних зборів від 28 жовтня 2018 року не було предметом розгляду у справі № 753/17248/21, а відтак, доводи представника відповідача не мають значення для цієї справи. Усі інші доводи, що стосуються недійсності рішення Загальних зборів не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не є предметом розгляду (т. 1 а.с. 154-157).

Наполягав, що рішення Загальних зборів ЖБК, оформлене протоколом № 28/10 від 28 жовтня 2018 року, є дійсним та не оскаржено у судовому порядку, а тому підлягає виконанню.

Представник позивача зазначав, що рішення Загальних зборів ЖБК від 17 травня 2018 року також є чинним та не оскаржено у судовому порядку, а відтак підлягає виконанню усіма співвласниками. Він звертав увагу на суперечність аргументів сторони відповідача у цій частині відзиву. Зокрема, зазначається, що на Загальних зборах Кооперативу 17 травня 2018 року брали участь та голосували особи, які не мають у власності нерухомості в будинках АДРЕСА_2 , а тому і не були його членами. При цьому, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не надається. Подана інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно сформована 16 березня 2021 року та, окрім того, не містить інформацію щодо часу набуття права власності. Інформації щодо власників станом на 17 травня 2018 року відповідачем суду не надано. При цьому, у наданому стороною відповідача списку членів ЖБК, вказані особи зазначені членами ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва.

Як вказав представник позивача, навіть за умови відсутності членства у кооперативі, власник зобов`язаний: виконувати вимоги Статуту Кооперативу, рішення Загальних зборів (Зборів уповноважених) членів Кооперативу і Правління Кооперативу; своєчасно вносити оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, здійснювати цільові внески на розрахунковий рахунок Кооперативу. Обов`язки, по внесенню оплати за спожиті житлово-комунальні послуги та здійсненню цільових внесків виникають у члена Кооперативу з моменту набуття права власності на квартиру або нежитлове приміщення, або їх частини.

Звертав увагу, що відзив не містить доводів відповідача щодо непогодження із сумою заборгованості, не ставиться під сумнів правильність розрахунків, отже відзив не містить заперечень по суті позовних вимог ЖБК.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача також посилався на недійсність рішень Загальних зборів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва з підстав, наведених у відзиві на позов (т. 1 а.с. 158-167).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року позов ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва заборгованість у розмірі 12 822, 50 грн, судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн, а разом 15 850, 50 грн (т. 2 а.с. 49-50, 97-109).

10 березня 2025 року представник позивача ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва - Халупний А.В. подав клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000, 00 грн, надавши копії актів №№ 1/2, 1/3, 1/4, 1/5, 1/6, 26/02, 1/7 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 08 травня 2024 року, копію договору № 11/04/24 про залучення адвоката до виконання договору про надання правничої допомоги № 02/10/23, укладеного між адвокатом Халупним А.В. і ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва» від 11 квітня 2024 року, копію додаткової угоди № 26/2 від 26 лютого 2025 року до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2023 року, копії платіжних інструкцій та посвідчення помічника адвоката Бірук А.С. (т. 2 а.с. 51-68).

17 березня 2025 року представник відповідача подав клопотання про зменшення судових витрат, у котрій сторона визнала витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500, 00 грн, інші вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу вважав такими, що не є обґрунтованими (т. 2 а.с. 70-78).

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року заяву представника позивача - адвоката Халупного А.В. про розподіл судових витрат задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 грн. У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено (т. 2 а.с. 85-92).

Не погодившись з рішенням районного суду, 22 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бутко Д.Г. подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (т. 2 а.с. 141-151).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, посилаючись на ст. 8 Закон України «Про кооперацію» помилково визнав, що між сторонами існують корпоративні правовідносини. Вказував, що позивач намагається стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті комунальних послуг, а тому між сторонами виникають цивільні правовідносини, які мають регулюватися спеціальним законом. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року № 417-VIII, який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. А тому, у спростування висновку позивача та суду першої інстанції, саме Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» має застосовуватись при врегулюванні суперечностей між сторонами. Натомість, враховуючи, що відповідачі не є учасниками кооперативу, а тому і не є носіями корпоративних правовідносин, а відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», Закон України «Про кооперацію» регулює корпоративні правовідносини, тому такий закон не підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

У той же час, згідно з пунктом 5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам. Тобто відповідач має саме відшкодувати понесені реальні збитки у спірний період у відповідності до закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а не сплачувати будь-які внески у відповідності до Закону України «Про кооперацію», проти чого відповідач не заперечує жодним чином.

Як наголошував представник апелянта, позивач у порушення норм чинного законодавства просить стягнути заборгованість по сплаті внесків до кооперативу не з його члена, замість законного способу захисту відшкодування витрат на утримання будинку і у матеріалах справи взагалі відсутні докази понесених кооперативом витрат.

Окрім цього, представник ОСОБА_1 - адвокат Бутко Д.Г. вказав, що суд першої інстанції посилався на п. 6.3 Статуту кооперативу, в якому вказано, що власник квартири, який не виявив бажання стати членом кооперативу, не звільняється від виконання обов`язків та має часткові права члена кооперативу. Відповідачем були надані докази (присутні в матеріалах справи), які свідчать про те, що він виявляв бажання стати членом кооперативу, тричі подавши заяву на вступ в кооператив, проте жодна із заяв не була задоволена.

Тому, на переконання представника апелянта, п. 6.3. Статуту не може бути використаний як довід, що відповідач повинен сплачувати членські внески в кооператив, а навпаки, нівелює необхідність таких сплат, оскільки пункт 6.3 Статуту чітко має умову щодо обов`язку сплати саме в разі небажання власника квартири стати членом кооперативу.

Також представник апелянта наголошував, що рішенням загальних зборів членів Кооперативу, члени кооперативу прийняли незаконне рішення по стосовно осіб, до яких не мають жодного відношення, в тому числі і нараховувати їм платежі без їх попереднього погодження або подальшого повідомлення, з метою їх подальшого стягнення, що є грубим порушенням прав таких осіб.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року не надходив до апеляційного суду.

Не погодившись з додатковим рішенням районного суду, представник ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва - адвокат Халупний А.В. подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просив додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року у справі змінити, збільшити стягнуту на користь ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва суму витрат на професійну правничу допомогу з 6 000, 00 грн до 21 000, 00 грн (т. 2 а.с. 114-128).

Апеляційну скаргу адвокат Халупний А.В. мотивував тим, що судом першої інстанції безпідставно зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем. Так, судом не враховано витрат за жодне судове засідання у справі. Зокрема, не враховано судові витрати у розмірі 2 000, 00 грн за представництво позивача адвокатом Дуднік М.А. 10 травня 2024 року у судовому засіданні у справі № 753/2555/24.

Окрім цього, щодо 18 липня 2024 року (зняте з розгляду через відключення світла) та 28 січня 2025 року (відкладено через розгляд справи № 753/17248/21) у оскаржуваному рішенні вказано: «Суд вважає обґрунтованими заперечення сторони відповідача, що позивач не надає до суду доказів того, що ним вчинено виїзд в суд для представництва інтересів замовника в судовому засіданні (якщо навіть такі засідання не відбулися) 18 липня 2024 року та 28 січня 2025 року загальною вартістю 4 000, 00 грн. А тому, 4 000,00 грн як компенсація за надану правничу допомогу в якості виїзду в суд для представництва інтересів замовника у судовому засіданні не підлягають компенсації». Попри те, що засідання не відбулися, представник позивача (Бірук А.С.) виїжджала для участі у них. На підтвердження чого у матеріалах справи містяться розписки щодо наступної дати розгляду.

29 жовтня 2024 року, 06 березня 2025 року участь у судових засіданнях брала представник позивача - помічник адвоката Халупного А.В. - Бірук А.С.

Представник апелянта вказував, що разом з клопотанням про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 10 березня 2025 року представником позивача адвокатом Халупним А.В. було долучено посвідчення помічника адвоката Бірук А.С., що містить всі ідентифікаційні дані трудових відносин з адвокатом Халупним А.В.

Беручи участь у засіданнях та представляючи інтереси ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва, Бірук А.С. діяла як помічник адвоката Халупного А.В. (найманий працівник за трудовим договором). Зазначене судом першої інстанції не було враховано та безпідставно відмовлено у відшкодуванні витрат позивача, представництво якого у засіданнях здійснювала помічник адвоката Халупного А.В. ( Бірук А.С. ). Також не було враховано участь у засіданні 18 липня 2024 року адвоката Дуднік М.А.

У відзиві на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 27 березня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Бутко Д.Г. вказав, що позивач не надав до суду доказів того, що ним вчинено виїзд в суд для представництва інтересів Замовника в судовому засіданні (якщо засідання не відбулось) 18 липня 2024 року та 28 січня 2025 року загальною вартістю 4 000, 00 грн. Матеріали справи не містять витягів із журналу реєстрації відвідувачів суду або інші докази, які б беззаперечно вказували, що адвокат Халупний А.В. був присутній в приміщенні суду у такі дати. А посилання позивача на те, що належним доказом виїзду в судове засідання, яке не відбулося, є розписки щодо наступної дати є необґрунтованими, адже такий доказ лише підтверджує факт того, що Бірук А.С. була належним чином повідомлена про дату та час наступного засідання та жодним чином не підтверджує, що вона була в приміщенні суду в той день та час, коли мало б відбутися судове засідання, за яке просять стягнути витрати (т. 2 а.с. 162-166).

Окрім цього, зазначено у відзиві, що як вбачається з протоколів судових засідань від 10 травня 2024 року, 29 жовтня 2024 року та 06 березня 2025 року представником позивача була Бірук А.С. При цьому матеріали справи не містять докази укладеного договору про надання правової допомоги між Бірук А.С. та позивачем. Також відсутні докази того, що Бірук А.С. є офіційним помічником адвоката Халупного А.В. і що їй було доручено здійснення участі у судових засіданнях. Тобто, з невідомих причин в актах якими закривається надання послуг з участі у судових засіданнях, підпис поставлено адвокатом Халупним А.В., який участі у судових засіданнях не брав - тому не доведено, що саме адвокат Халупний А.В. надавав послуги з участі в судових засіданнях. Така позиція стосується послуг нібито з участі в судових засіданнях 10 травня 2024 року, 29 жовтня 2024 року та 06 березня 2025 року, загальна вартість яких становить 6 000, 00 грн.

Зауважував, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. Витрати на оплату робіт та послуг адвоката, про відшкодування яких заявлено вимогу, мають бути виконані саме тим адвокатом, з яким укладено договір про надання правової допомоги, інакше суд не матиме підстав для вирішення питання про їх відшкодування (постанова ВС від 20 листопада 2018 року у справі № 910/23210/17). Таким чином суд першої інстанції був позбавлений можливості розподілу судових витрат на адвоката Бірук А.С., яка не є офіційним представником позивача. Також не є доречними посилання позивача в апеляційній скарзі на розподіл судових витрат на помічника адвоката, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК, адже договір між позивачем та адвокатом Халупним А.В. не визначає взагалі перелік послуг та їх витрат на помічника адвоката - згідно з таким договором, послуги мають надаватися виключно адвокатом.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Бутко Д.Г. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За правилами частини тринадцятої ст. 7, частини першої ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року та апеляційна скарга Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року розглянуті апеляційним судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Суд апеляційної інстанції забезпечив право сторін подати відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, направивши відповідні поштові повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Відповідно до положень частини першої ст. 12 закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону чинній на ча виникнення спірних правовідносин), відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до частини 2 ст. 12 Закону, договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (частина перша ст. 13 Закону).

Відповідно до п.п. 1-5 ч. 2 ст. 7 вищевказаного Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електронне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна (стаття 360 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частин четверта статті 263 ЦПК України).

Колегією суддів апеляційного суду перевірено матеріали справи і встановлено, щоЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва є неприбутковою організацією, яка діє виключно для утримання, експлуатації і ремонту житлових будинків та утримання прибудинкової території за кошти членів Кооперативу та інших власників квартир та/або нежитлових приміщень у будинках Кооперативу і за рахунок пасивних доходів та фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій Держави, отриманих і використаних Кооперативом відповідно до мети його діяльності (т. 1 а.с. 14).

Відповідно до пункту 2.1 Статуту, затвердженого протоколом Загальних зборів від 13 грудня 2016 року № 14, метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, а також забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; реалізації членами Кооперативу своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами будинку, що перебувають у спільній сумісній власності членів Кооперативу та інших власників квартир та/або нежитлових приміщень у будинку Кооперативу; отримання членами Кооперативу житлово-комунальних послуг; виконання членами Кооперативу та іншими власниками квартир та/або нежитлових приміщень у будинку Кооперативу вимог «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про кооперацію».

Пункт 8.1. Статуту передбачає, що кооператив утримує та експлуатує житловий будинок АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 13-31).

Згідно з пунктом 9.2.5 Статуту, затвердження цільових внесків, зокрема, внесків на утримання будинку та прибудинкової території, внесків на проведення поточного ремонту, внесків на проведення капітального ремонту, внесків на погашення кредиту, тощо відбувається за рішенням загальних зборів членів Кооперативу.

Статтею 8 Закону України «Про кооперацію», про застосування якої апелянт заперечував у своїй апеляційній скарзі, передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність та визначено обов`язкові відомості, які він повинен містити.

Оскільки ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва є кооперативом, його діяльність, зокрема, регулюється Законом України «Про кооперацію», а також Житловим кодексом Української РСР, Цивільним, Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та своїм затвердженим Загальними зборами членів Статутом.

Згідно з копією протоколу загальних зборів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва № 15/11 від 15 листопада 2018 року, що оформлений в результаті Загальних зборів 28 жовтня 2018 року, було прийнято рішення з 01 січня 2019 року встановити внески на житлово-комунальні послуги (послуги на утримання будинку та прибудинкової території) у розмірі: квартири на першому поверсі - 6,00 грн за 1 кв м площі квартири, з 2 по 16 поверхи - 7,00 грн за 1 кв м площі квартири (т. 1 а.с. 32).

Встановлено, що відповідач не заперечує того, що є користувачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, однак вважає, що рішення Загальних зборів про встановлення тарифів, оформлене протоколом № 15/11 Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 15 листопада 2018 року, є незаконним і не підлягає виконанню, до того ж рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року у справі № 753/17248/21 було скасовано.

Однак, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 червня 2023 року у справі № 753/17248/25, яким позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги було задоволено та скасовано рішення щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (послуги з управління будинками по АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_4 ), оформлене протоколом № 15/11 Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 15 листопада 2018 року - постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року скасовано і ухвалено нове про відмову у задоволенні позову. На час розгляду цієї справи апеляційним судом, вищевказана постанова Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 753/17248/25 не є скасованою (зміненою) та є чинною.

Відтак тарифи, встановлені рішенням Загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва від 15 листопада 2018 року щодо тарифів на житлово-комунальні послуги (послуги з управління будинками по АДРЕСА_3 та буд. АДРЕСА_4 ), оформленим протоколом № 15/11, є чинними.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 , на підставі договору дарування квартири від 17 грудня 2004 року, посвідченого і зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К.В. за № 3502 (т. 1 а.с. 144-145).

Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у письмовій формі між сторонами не укладався, відповідач не є членом Кооперативу, і позивач при визначенні вартості цієї послуги виходить з вимог Статуту ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва та рішень Загальних зборів членів ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07 липня 2021 року у справі № 753/9312/21, що набрало законної сили і не є скасованим(зміненим), задоволено позов ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню будинків та прибудинкової території у розмірі 9 477, 50 грн, нараховану за період з січня 2020 року по травень 2021 року, інфляційні нарахування 768, 19 грн, три відсотки річних 211, 62 грн, судовий збір 2 270, 00 грн, витрати на правову допомогу 6 500, 00 грн, а всього 19 227, 31 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанцій про те, що у сторін спору є фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги.

Доказами у матеріалах справи підтверджується, що відповідач у період часу з 01 грудня 2021 року по грудень 2023 року не сплачував щомісячні внески на управління багатоквартирним будинком та утримання прибудинкової території у розмірі 507, 50 грн та у ремонтного фонду у розмірі 50, 00 грн, тому утворилась заборгованість у загальному розмірі 12 882, 50 грн.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Щодо оскарження апелянтом ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва додаткового рішення.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на професійну правничу допомогу; 2) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Як встановлено з матеріалів справи, адвокат Халупний А.В., що діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ХМ № 000352 від 10 березня 2021 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Хмельницької області № 3-2.1/21, представляв у справі № 753/2555/24 інтереси ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва на підставі договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 12 жовтня 2023 року. Згідно з пунктом 3.3. укладеного договору виконавець (Халупний А.В.) має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу, з якою виконавець укладає окремий договір. У випадку покладання частини своїх зобов`язань на іншу особу, виконавець залишається відповідальною у повному обсязі перед замовником (ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва) за порушення умов даного договору (т. 1 а. с. 38-41, 47).

Також до матеріалів справи додано копію ордеру на надання правничої допомоги серії ВХ № 1057717 адвокатом Халупним А.В. в Дарницькому районному суді м. Києва ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва (т. 1 а.с. 46).

Відповідно до пункту 6.2. договору від 12 жовтня 2023 року розмір винагороди визначається сторонами у додатках (додаткових угодах) до цього договору, а також у переліках необхідних дій чи переліків справ у роботі, листуванні сторін.

22 січня 2024 року адвокатом Халупним А.В. і ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва укладено додаткову угоду № 3, згідно з якою сторони дійшли згоди відповідно до п. 6.2 договору визначити розрахунок винагороди за цим договору у рамках даної додаткової угоди: підготовка і подання однієї позовної заяви 3 000, 00 грн; підготовка і подання однієї відповіді на відзив у справі 2 500, 00 грн; представництво інтересів замовника в одному судовому засіданні 2 000, 00 грн; підготовка і подання одного процесуального документу у справі, окрім позовної заяви і відповіді на відзив 2 000, 00 грн; ознайомлення з матеріалами справи один раз 2 000, 00 грн. Оплата за юридичний супровід інтересів замовника проводиться по мірі наданих послуг. Доказом надання правової допомоги виконавцем замовнику є підписаний акт наданих послуг (т. 1 а.с. 42).

23 січня 2024 року виконавець і замовник уклали акт № 1/1 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 3 000, 00 грн (підготовка та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з власника квартири за адресою: АДРЕСА_6 на користь замовника) (т. 1 а.с. 43).

08 травня 2024 року виконавець і замовник уклали акт № 1/2 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 5 000, 00 грн (підготовка та подання відповіді на відзив у справі № 753/2555/24 - 3 000, 00 грн, дата виконання 06 травня 2025 року, представництво інтересів замовника у судовому засіданні у справі 10 травня 2024 року) (т. 2 а.с. 56).

У судовому засіданні 10 травня 2024 року брала участь представник позивача ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва на підставі договору про надання правової допомоги № 11/04/2024 про залучення адвоката до виконання договору про надання правничої допомоги № 02/10/23 і ордеру на надання правничої (правової) допомоги ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва у Дарницькому районному суді міста Києва - адвокат Дуднік М.А. (т. 1 а.с. 174, 175-177, т. 2 а.с. 60).

Встановлено судом апеляційної інстанції, що вказаний договір про надання правової допомоги № 11/04/2024 про залучення адвоката до виконання договору про надання правничої допомоги № 02/10/23 укладений адвокатом Халупним А.В. і адвокатом Дуднік М.А.

Разом з тим, положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає залучення до виконання укладених договорів про надання правничої допомоги інших адвокатів на договірних засадах адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (частина шоста ст. 14, частина шоста ст. 15 вказаного Закону).

Отже залучення до участі у справі іншого адвоката на підставі договору, укладеного з адвокатом, а не адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, не відповідає положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

22 травня 2024 року виконавець і замовник уклали акт № 1/3 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг (підготовка та подання клопотання про долучення доказів 22 травня 2024 року) за договором складає 2 000, 00 грн (т. 2 а.с. 56 зворот).

Встановлено, що 18 липня 2024 року судове засідання у справі не відбулося, у зв`язку із відсутністю електропостачання у приміщенні суду, у розписці про дату і час наступного судового засідання у справі, що призначено на 06 вересня 2024 року, міститься підпис Бірук А.С. як представника позивача, що підтверджується довіреністю від 03 червня 2024 року, за підписом Голови правління ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва Полюховича А.Д. Окрім цього, у матеріалах справи міститься копія посвідчення серії 000127 від 19 квітня 2024 року помічника адвоката Халупного А.В. - Бірук А.С. (т. 1 а.с. 249, 250а).

18 липня 2024 року виконавець і замовник уклали акт № 1/4 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 2 000, 00 грн (виїзд у суд для представництва інтересів замовника у судовому засіданні (якщо засідання не відбулося) 18 липня 2024 року) (т. 2 а.с. 57).

Також встановлено, що 18 липня 2024 року адвокат Халупник А.В. і ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва уклали додаткову угоду № 3/1 до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2023 року, згідно з якою сторони дійшли згоди, відповідно до п. 6.2 договору визначити розрахунок винагороди за цим договором у межах цієї додаткової угоди: виїзд в суд для представництва інтересів замовника у судовому засіданні (якщо засідання не відбулося) 2 000, 00 грн; підготовка і подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу 2 000, 00 грн; ознайомлення з матеріалами справи один раз 2 000, 00 грн (т. 2 а.с. 62 зворот).

У судові засідання 06 вересня 2024 року представник позивача не з`явився (т. т. 2 а.с. 1).

29 жовтня 2024 року у судовому засіданні як представник позивача була присутня Бірук А.С. (т. 2 а.с. 4).

29 жовтня 2024 року виконавець і замовник уклали акт № 1/5 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 2 000, 00 грн (представництво інтересів замовника у судовому засіданні 29 жовтня 2024 року) (т. 2 а.с. 57 зворот).

28 січня 2025 року судове засідання не відбулося, однак у розписці про дату і час наступного судового засідання у справі, що призначено на 06 березня 2025 року, міститься підпис Бірук А.С. (т. 2 а.с. 2, 18).

28 січня 2025 року виконавець і замовник уклали акт № 1/6 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 2 000, 00 грн (виїзд у суд для представництва інтересів замовника у судовому засіданні (якщо засідання не відбулося) 28 січня 2025 року) (т. 2 а.с. 58).

Відповідно до норми частини другої статті 16 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» помічник адвоката виконує доручення адвоката у справах, що знаходяться у провадженні адвоката, крім тих, що належать до процесуальних повноважень (прав та обов`язків) адвоката.

Встановлено, що Бірук А.С., згідно з довіреністю від 03 червня 2024 року, за підписом Голови правління ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва Полюховича А.Д., була уповноважена як дійсний і законний представник довірителя, з правами та повноваженнями здійснювати від імені та в інтересах довірителя всі і/або будь-які дії з перелічених. Зокрема, бути законним представником та в інтересах довірителя вести справи в судових органах (усіх судах загальної юрисдикції України, у тому числі у господарських судах, адміністративних судах, апеляційних судах, Верховному Суді), з всіма правами, які законом надані позивачу, відповідачу, третій особі.

Таким чином участь Бірук А.С. у розгляді справи здійснювалася на підставі довіреності від 03 червня 2024 року, за підписом Голови правління ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва Полюховича А.Д. і вона не є адвокатом.

Отже витрати, понесені на представництво ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва Бірук А.С., незважаючи на те, що водночас вона була помічником адвоката, не належать до витрат на професійну правничу допомогу.

Проаналізувавши висновки суду першої інстанції щодо доказів понесення витрат на виїзд у суд для представництва інтересів замовника у судовому засіданні (якщо навіть такі засідання не відбулися) 18 липня 2024 року і 28 січня 2025 року, загальною вартістю 4 000, 00 грн, необхідності подання клопотання про долучення до матеріалів справи № 753/2555/24 постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі № 753/17248/21, відшкодування витрат на правничу допомогу за підготовку і подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі - у розмірі 2 000,00 грн, колегія суддів апеляційного суду погоджується з ними.

26 лютого 2025 року адвокат Халупний А.В. і ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва уклали додаткову угоду № 26/02 до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2023 року, згідно з якою сторони дійшли згоди відповідно до п. 6.2 договору визначити розрахунок винагороди за цим договором у рамках даної додаткової угоди: підготовка і подання одного клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі 753/17248/21 - 1 000, 00 грн (т. 2 а.с. 62).

26 лютого 2025 року виконавець і замовник уклали акт № 26/02 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 4 000, 00 грн (підготовка та подання чотирьох клопотань (по 1 000, 00 грн) про долучення доказів у матеріали справ 753/13560/21, 753/9312/21, 753/2555/24, 753/17899/24 - постанов Київського апеляційного суду від 05 лютого 2025 року у справі 753/17248/21) (т. 2 а.с. 58 зворот).

06 березня 2025 року виконавець і замовник уклали акт № 1/7 прийому-передачі наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги, згідно з яким вартість наданих послуг за договором складає 4 000, 00 грн (представництво інтересів замовника у судовому засіданні 06 березня 2025 року (2 000, 00 грн), підготовка і подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу (2 000, 00 грн) (т. 2 а.с. 59).

Отже, суд першої інстанції правильно врахував, що справа не є справою значної складності, і частково задовольнив клопотання представника відповідача, оскільки витрати у розмірі 21 000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, у зв`язку з чим зменшив судові витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу.

Однак суд помилково врахував до витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суму у розмірі 2 000, 00 грн на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки матеріали справи не містять доказів ознайомлення сторони позивача із справою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду, тому колегія суддів їх відхиляє.

Отже відшкодуванню підлягають витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму у розмірі 7 000, 00 грн, у зв`язку із наданням послуг ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва адвокатом Халупним А.В. щодо:

- підготовки і подання позовної заяви - 3 000, 00 грн (т. 1 а.с. 42, 43, 1-50);

- підготовки і подання відповіді на відзив - 3 000, 00 грн (т. 1 а.с. 154-157, т. 2 а.с. 56);

- підготовки і подання клопотання про долучення доказів - 1 000, 00 грн (т. 1 а.с. 179-227, т. 2 а.с. 56 зворот).

Щодо судових витрат.

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що звертаючись до суду апеляційної інстанції представник позивача ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва - адвокат Халупний А.В. просив судові витрати позивача в суді апеляційної інстанції покласти на відповідача.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу в апеляційному суді представник позивача надав належним чином засвідчену копію додаткової угоди № 15/04 до договору № 09/10/23 про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2023 року, укладений ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва та адвокатом Халупним А.В., згідно з пунктом 1 якого предметом договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2023 року є надання виконавцем замовнику юридичних послуг і правової допомоги, що полягають у представництві інтересів замовника у справі № 753/2555/24. Сторони (замовник і виконавець) дійшли згоди відповідно до п. 6.2 договору визначити розрахунок винагороди за цим договором у межах цієї додаткової угоди: підготовка і подання апеляційної скарги на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/2555/24 від 27 березня 2025 року - 3 000, 00 грн. Доказом оплати і надання правової допомоги виконавцем замовнику є підписаний акт наданих послуг (т. 2 а.с. 128).

Як вбачається з акту прийому-передачі наданих послуг наданих послуг до договору № 02/10/23 про надання правничої допомоги від 15 квітня 2025 року, акт складений про те, що виконавець надав, а замовник прийняв виконані у відповідності з договором послуги. Вартість наданих послуг (підготовку і подання апеляційної скарги на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/2555/24 від 27 березня 2025 року) за договором складає 3 000, 00 грн (т. 2 а.с. 127).

15 квітня 2025 року ЖБК «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва сплатив на рахунок Халупного А.В. 3 000, 00 грн за підготовку і подання апеляційної скарги на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/2555/24 від 27 березня 2025 року (т. 2 а.с. 121).

Оцінюючи подані представником позивача докази на підтвердження понесених ним витрат у суді апеляційної інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що зазначені позивачем витрати на правничу допомога адвоката підтверджені.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Відповідно з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 3 000, 00 грн у відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в апеляційній інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374-376, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва -задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 березня 2025 року - змінити, збільшити суму стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва () на професійну правничу допомогу з 6 000, 00 грн до 7 000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Ізумруд-3» Дарницького району міста Києва() суму у розмірі 3 000, 00 грн витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

Є.П. Євграфова

В.В. Саліхов