Дата документу 22.10.2025
Справа № 334/7530/24
Провадження № 4-с/334/16/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

за участі секретаря Лук`янченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича,

встановив:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича, відповідно до змісту якої вона просить суд: визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича щодо не зняття арешту з рахунків ОСОБА_1 протиправною; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича вчинити дії щодо зняття арешту з банківського рахунку ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що 18.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича з заявою щодо зняття арешту з рахунків. У відповідь на її звернення, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Коциняном Меружаном Оганесовичем було повідомлено про відсутність документів, які б слугували підставою для зняття арешту з банківських рахунків. Внаслідок накладення арешту на банківські рахунки ОСОБА_1 опинилася у складному фінансовому становищі, а тому звертається до суду з даною скаргою.

30.05.2025 приватний виконавець подав до суду заперечення на скаргу, в яких зазначив, що його дії спрямовані на виконання рішення суду. Вказує, що відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №77410233 з виконання виконавчого листа №334/7530/24 виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя 07.01.2025 року. До теперішнього часу ОСОБА_1 не вчинила жодних дій, спрямованих на його виконання, а тому арешт на рахунок накладено правомірно. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Скаржник в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.447 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути подану скаргу за відсутності стягувача, боржника та державного виконавця.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 42 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи.

З наданих суду матеріалів встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича від 06.03.2025 відкрито виконавче провадження № 77410233 з примусового виконання виконавчого листа №334/7530/24 виданого 07.01.2025 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за Договором № 197136-КС-001 про надання кредиту від 17.12.2020 року, що становить 44 302 (сорок чотири тисячі триста дві) гривні 08 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 22 283,08 грн.; суми прострочених платежів по процентах 22 019,00 грн.; суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн. Стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) судовий збір в розмірі 2422 (Дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.

06.03.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича у ВП №77410233 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 51 791,92 грн.

За наслідками розгляду скарги та вимог скаржника по суті, суд робить такі висновки

Cтаттею 18 ЦПК України закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України

Відповідно до cт. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим. Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом - Законом України «Про виконавче, провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі cт. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наявний перелік підстав для зняття арешту з майна (коштів).

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» вказано перелік коштів, на які заборонено звертати стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Однак, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

При вирішенні питання щодо цільового призначення і спеціального режиму використання коштів Національний банк України звертає увагу на те, що заробітна плата, стипендія, пенсія, соціальна допомога та інші соціальні виплати - це кошти цільового призначення, але банк може не мати технічної можливості відкрити окремий рахунок для зарахування винятково таких коштів. Тому рахунок, який відкривається, у тому числі й для зарахування заробітної плати, пенсії, стипендії чи соціальних виплат, зазвичай за умовами банківського обслуговування є звичайним поточним рахунком. Тобто це рахунок фізичної особи для власних потреб, на нього можуть зараховуватися будь-які кошти, а не тільки кошти цільового призначення.

Якщо рахунок, на який здійснюється зарахування зарплати, пенсії, стипендії чи соціальних виплат, є поточним, то арешт може бути накладено на усі доступні кошти відповідно до резолютивної частини постанови про арешт коштів боржника. Якщо ж банк відкрив клієнту окремий рахунок для зарахування цільових надходжень, то банк повертає без виконання отриману від виконавця постанову про арешт коштів боржника із зазначенням причин повернення.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

З урахуванням викладеного, до приватного виконавця не надходили документи, що були підставою для зняття арешту з коштів.

На момент розгляду скарги вищезазначене рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором не погашена, отже підстави для зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 у суду відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до cт. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім, випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріали справи не містять даних про спеціальний режим використання рахунку та неможливість накладення арешту й звернення стягнення на розміщені на ньому кошти. При цьому, матеріали справи не містять інших доказів щодо спеціального режиму використання зазначеного карткового рахунку.

За змістом ч. 3 ст. 451ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 13, 76 - 81, 89, 259 - 261, 447 - 449 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Коциняна Меружана Оганесовича - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, та може бути оскаржена протягом 15 днів з дня підписання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: Добрєв М. В.