справа № 619/4919/25
провадження № 2/619/2168/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження позов про виділення в натурі частки земельної ділянки зі спільної часткової власності та припинення права спільної часткової власності,

Справа № 619/4919/25

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області;

представник позивача: Даузе Юрій Миколайович,

представник відповідача: Суржкова Вікторія Володимирівна.

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 , в особі представника Даузе ЮМ. в системі «Електронний суд» звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області та просить виділити в натурі ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 2/3 частини земельної ділянки, яка становить 0,4279 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:1398, згідно Висновку щодо обґрунтування можливості виділення 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,6418га, з кадастровим номером :01:000:1398, виготовленого ТОВ "Перспектива Слобожанщини", яка належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 485 від 15.04.20025року припинивши при такому виділі ОСОБА_1 право спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 485 від 15.04.20025 року ОСОБА_1 належить 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,6418га, кадастровий номер :01:000:1398. Вказана земельна ділянка була набута колишніми власниками на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Дергачівське». 1/3 частина вищевказаної земельної ділянки залишилась не оформленою, її власник не відомий, а тому відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є нерозподіленою земельною ділянкою та знаходиться в розпорядженні Дергачівської міської військової адміністрація Харківського району Харківської області. Враховуючи вищевикладене, позивач не має можливості здійснити в добровільному порядку поділ земельної ділянки та припинити право спільної часткової власності, тому вимушена звернутися до суду із даним позовом, за для захисту своїх прав та законних інтересів.

Рух справи, заяви та клопотання.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29.08.2025 року відкрито провадження у цивільній справі № 619/4919/25. Судом ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання на 29 вересня 2025 року о 11 год 00 хв у приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області.

29.09.2025 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год 30 хв 28 жовтня 2025 року.

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. При прийнятті рішення поклалася на розсуд суду.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та мотиви суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 485 від 15.04.2025 року ОСОБА_1 належить 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,6418 га, кадастровий номер :01:000:1398, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , в межах згідно з планом, розташованої за межами населених пунктів на території Дергачівської міської ради.

Відповідно до висновку щодо обґрунтування можливості виділення 2/3 частини земельної ділянки, з кадастровим номером :01:000:1398, виготовленого ТОВ "Перспектива Слобожанщини", визначено варіант можливого виділення в натурі часток. А саме, можливо виділити в натурі 2/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1398 загальною площею 0,6418 га, а саме для ОСОБА_1 земельна ділянка N1 площею 0,4279 га.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Ч.1 ст.15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.16 ЦК України, звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст.319 ЦК України, ст.78 ЗК України).

Згідно статей 13-14 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч.ч. 9, 10 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) а державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при набутті у спільну часткову власність земельної ділянки за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку; г) за рішенням суду; ґ) в інших випадках, встановлених законом (ст.87 ЗК України).

Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13 кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Частиною 1 ст. 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За змістом частин 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а уразі недосягнення згоди -у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а уразі неможливості виділення частки-вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

За нормами чч. 1, 3-5 ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ч.ч.1 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до чч. 1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними.

При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються.

При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна.

Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові №501/2148/17 від 19.05.2021 р.

Як визначено п. 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.

Позивач звернувся до суду з позовом про виділ в натурі належної їй частки на праві спільної часткової власності на земельну ділянку, оскільки іншим чином, зокрема у позасудовому порядку, позбавлений можливості реалізувати своє право на власність.

З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачу належить на праві спільної часткової власності частина земельної ділянки, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та виділу в натурі належних позивачу 2/3 часток із земельної ділянки з подальшим припинення його права спільної часткової власності.

Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 2/3 частини земельної ділянки, що становить 0,4279 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:1398, згідно висновку щодо обґрунтування можливості виділення 2/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,6418 га, з кадастровим номером :01:000:1398, виготовленого ТОВ "Перспектива Слобожанщини", яка належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 485 від 15.04.20025 року припинивши при такому виділі ОСОБА_1 право спільної часткової власності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування(ім`я)сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, пл. Перемоги, буд. 5.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2025 року.

Суддя Н. В. Коваленко