Номер провадження: 22-ц/813/7748/25
Справа № 522/5420/25-Е
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кострицького В.В.. (суддя доповідач), Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заробітної плати та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 1 100 000,00 грн,-

встановив:

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 1100000,00 грн до спільного розгляду з первісним позовом у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІІР Україна» про стягнення заробітної плати.

Не погодившись із вказаним рішенням 02 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою за допомогою підсистеми "Електронний суд" до Одеського апеляційного суду.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно п. 8 ч. 3 ст. 2 ЦПК України серед основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено, зокрема принцип забезпечення права на апеляційний перегляд справи (п. 8 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, у рішенні від 06 грудня 2007 року по справі «Воловік проти України» (VOLOVIK v. UKRAINE, Заява № 15123/03, ЄСПЛ, § 55) Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

У відповідності до ч. 4 ст. 10 ЦПК України апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 2 ст. 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені ст. 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Слід зазначити, що відповідно до роз`яснень, що містяться в абз. 5 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Положення частини 1 статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Серед зазначеного вище переліку відсутня ухвала про прийняття зустрічної позовної заяви, таким чином особа не наділена правом самостійного апеляційного оскарження такого виду судового рішення.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником оскаржується саме ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року про прийняття зустрічної позовної заяви, яка не входить до переліку ухвал, зазначених в ч. 1 ст. 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У разі постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення об`єктом оскарження в суді апеляційної інстанції є не ухвала про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, а безпосередньо заочне рішення, перегляд якого має здійснюватися саме за апеляційною скаргою відповідача (див. пункт 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2024 року у справі № 183/8338/21 (провадження № 61-198сво24) зазначено: "Тлумачення статей 284,287,288 ЦПК України дає підстави для висновку, що ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який ухвалив заочне рішення, за заявою відповідача). При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Такий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 760/13894/14.

Крім того, порядок оскарження відповідачем заочного рішення суду врегульований главою 11, розділу ІІІ ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

В частинах 2, 3 статті 288 ЦПК України зазначено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на зазначене, враховуючи положення п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року про прийняття зустрічної позовної заяви не приймається до розгляду і повертається скаржнику.

Керуючись ст. 185, 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова

Ю.П. Лозко