УХВАЛА

27 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 755/17102/15

провадження № 61-13074ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у справі за заявою Акціонерного товариства «РВС Банк» про заміну стягувача у справі № 755/17102/15, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року АТ «РВС Банк» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі за позовом ПАТ «Фідобанк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Паріс», до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Заява мотивована тим, що 22 серпня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 014/0398/2/21986. Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 102 191,54 доларів США, що еквівалентно 2 255 730,88 грн.

28 лютого 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ «ФК «Паріс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2020 року замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «ФК «Паріс».

Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 липня 2021 року, змінено заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року в частині визначення розміру заборгованості та розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованість за кредитним договором в сумі 84 760,57 доларів США, що еквівалентно 1 870 967,35 грн, та судовий збір в розмірі 3 030,73 грн.

01 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «РВС Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд замінити у справі № 755/17102/15 сторону стягувача на його правонаступника АТ «РВС Банк».

Деснянський районний суд міста Києва ухвалою від 24 червня 2024 року заяву АТ «РВС Банк» задовольнив. Замінив стягувача у справі № 755/17102/15 з ТОВ «ФК «Паріс» на його правонаступника АТ «РВС Банк».

Київський апеляційний суд постановою від 16 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишив без задоволення, ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 24 червня 2025 року залишив без змін.

21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у справі.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга статті 442 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (частина перша статті 517 ЦК України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення.

Як вже зазначалося, на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року в справі № 201/16014/13-ц (провадження № 61-9098сво20) вказано, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Суди встановили, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року в сумі 102 191,54 доларів США, що еквівалентно 2 255 730,88 грн.

28 лютого 2019 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Паріс» укладено договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ «ФК «Паріс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 липня 2020 року замінено сторону (стягувача) виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «ФК «Паріс».

Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 липня 2021 року, змінено заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 липня 2016 року в частині визначення розміру заборгованості та розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованість за кредитним договором в сумі 84 760,57 доларів США, що еквівалентно 1 870 967,35 грн, та судовий збір в розмірі 3 030,73 грн.

01 листопада 2021 року між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого АТ «РВС Банк» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року.

Встановивши, що АТ «РВС Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 014/0398/2/21986 від 22 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій правильно виходили з наявності підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають та були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, який їх обґрунтовано спростував.

Так, суд апеляційної інстанції вірно зазначив про те, що закінчення виконавчого провадження не може слугувати підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючисьчастинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року у справі за заявою Акціонерного товариства «РВС Банк» про заміну стягувача у справі № 755/17102/15, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко