Справа № 352/1872/25
Провадження № 2/352/1077/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Єзупільської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Єзупільської селищної ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що будинковолодіння АДРЕСА_1 збудоване відповідно до рішення виконавчого комітету Поберезької сільської Ради трудящих від 22.05.1968 року, свідоцтва на забудову садиби, Акту про відведення присадибної земельної ділянки на розбудову на ній будівель від 05.07.1968 року та плану відводу земельної ділянки. Проте, свідоцтво про право власності на будинковолодіння батьки не отримували та відповідно не проведено державної реєстрації їхнього права власності на нерухоме майно. Спірне будинковолодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, дійсна ринкова вартість яких, на даний час, згідно технічного паспорта та Довідки про оцінку домоволодіння від 13.06.2025, становить 901760 грн. 00 коп. Перелічені вище обставини підтверджую, технічним паспортом на домоволодіння, довідкою про оцінку домоволодіння від 13.06.2025 №03/06/25, свідоцтвом на забудову, Актом про відведення присадибної земельної ділянки на розбудову на ній будівель від 05.07.1968 року та Планом відводу земельної ділянки, довідкою Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 12.06.2025 №117, від 18.06.2025№120, №121, від 18.06.2025 №122 і витягом з РТГ. 15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність. На момент вступу в дію Закону України „Про власність в колгоспному (селянському одноосібному) дворі проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Даний факт підтверджено довідкою Єзупільської селищної ради Івано- Франківського району Івано-Франківської області від 18.06.2025 №121, витягом з РТГ. У зв`язку із зазначеними вище обставинами, на час припинення колгоспного двору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях, тобто їм належало на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині домоволодіння, як членам колишнього колгоспного двору. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_4 помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на все спадкове майно в т.ч. на 1/3 частку будинковолодіння в АДРЕСА_1 . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно - будинковолодіння, у встановленому законом порядку, вони не оформили свої спадкові права. 13 серпня 2012 року ОСОБА_3 , при житті, склала заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №51 про те, що після її смерті, все належне їй майно, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час вказаний вище заповіт не відмінявся та не змінювався, що підтверджується довідкою Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано- Франківської області від 12.06.2025 №117. В подальшому, 27.10.2021р., мама, склала інший заповіт, який було посвідчено старостою села Побережжя Поберезького старостинського округу, Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та внесено в реєстр за №3-41 про те, що після її смерті, належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пай) площею 0,76 га в урочищі «Лужківці» в селі Побережжя заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 мама ОСОБА_3 також померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй спадкове майно в т.ч. на (1/3+1/6) частку спірного будинковолодіння в АДРЕСА_1 та на інше спадкове майно. ОСОБА_1 , є спадкоємцем за заповітом. Крім нього, спадкоємцем за заповітом іншого спадкового майна (земельної ділянки, яка не предметом даного спору) та за законом першої черги (за правилом представлення), є мій племінним ОСОБА_2 . Інших спадкоємців на майно батьків за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Позивач для оформлення спадкових прав звернувся до Тисменицької ДНК, однак Постановою №36/02-31 від 27 червня 2025 року державний нотаріус Колтун С.В. відмовила у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу власності та рекомендовано звернутись з відповідним позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явились, однак від представника позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник Єзупільської селищної ради в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим повторно 17 червня 2025 року Виконавчим комітетом Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 02 січня 2025 року Виконавчим комітетом Поберезької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 9).

Технічним паспортом виготовленим 13 червня 2025 року ФОП ОСОБА_6 визначено згідно експлікації приміщень характеристики на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок «А» загальною площею 87,2 м.кв., житловою площею 63,0 кв.м.; веранда 4,1 кв.м.; коридор 5,8 19,8 кв.м.; житлова 16,9 кв.м.; житлова 18,5 кв.м., житлова 27,6 кв.м., кухня 9,6 кв.м., санвузол 4,7 кв.м. (а.с.11-14).

Відповідно до довідки №03/06/25 виданої ФОП ОСОБА_6 загальна дійсна вартість домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 станом на 13 червня 2025 року з врахуванням ПДВ становить 901 760 грн (а.с.15).

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Поберезької селищної Ради депутатів трудящих від 22 червня 1968 року ОСОБА_4 виділено ділянку під індивідуальне будівництво на земельній ділянці в межах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 площею 1200 кв.м. за рахунок старої присадибної ділянки, замість старого будинку (а.с.16).

В свідоцтві забудови садиби в сільських населених пунктах Української СРС зазначений забудовником ОСОБА_4 . Місце будівництва: Івано-Франківська область, Тисменицький район с. Побережжя. Земельна ділянка під забудову на старому місці на підставі рішення Виконавчого комітету Поберезької селищної Ради депутатів трудящих від 22 червня 1968 року (а.с.17).

Відповідно до Акту про відведення присадибної земельної ділянки та розбивку на ній будівель від 05 липня 1968 року згідно рішення Виконавчого комітету Поберезької селищної Ради депутатів трудящих від 22 червня 1968 року про відведення ОСОБА_4 присадибної земельної ділянки в с. Побережжя (а.с.18).

13 серпня 2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, яка на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все, що належатиме їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 виданим повторно 17 червня 2025 року Виконавчим комітетом Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.22).

У Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0 від 17 червня 2025 року зазначено, що 12 січня 1956 року Виконавчим комітетом Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , про що зроблено відповідний актовий запис №7. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_10 , дружини ОСОБА_10 (а.с.23).

Довідкою № 117 від 12 червня 2025 року Єзупільської селищної ради зазначено, що згідно із записом в погосподарській книзі №1 Поберезького старостинського округу за померлою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться житловий будинок, веранда, літна кухня, веранда, паркан, сарай, сарай, огорожа, ворота з хвірткою, криниця, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт від імені ОСОБА_3 складався і посвідчувався в Поберезькій сільській раді по реєстру №51 від 13 серпня 2012 року та не відмінявся. До дня смерті ОСОБА_3 з нею проживали та були зареєстровані: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_11 , внук ОСОБА_12 , внук ОСОБА_13 , внука ОСОБА_14 , правнук ОСОБА_15 , правнука ОСОБА_16 , правнука ОСОБА_17 та правнук ОСОБА_18 (а.с.24).

Довідкою №120 від 18 червня 2025 року Єзупільської селищної ради зазначено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 був постійним жителем с. Побережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . заповіт від імені ОСОБА_4 не складався і не посвідчувався в Поберезькій сільській раді. До дня смерті з ОСОБА_4 проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , внука ОСОБА_12 , внук ОСОБА_13 (а.с.25).

Довідкою №121 від 18 червня 2025 року Єзупільської селищної ради зазначено, що дійсно станом на 15 квітня 1991 року в колгоспному дворі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав наступний склад сім`ї: ОСОБА_3 -голова двору, ОСОБА_4 чоловік, ОСОБА_1 син (а.с.26).

Довідкою №122 від 18 червня 2025 року Єзупільської селищної ради зазначено, що вулиця «Шевченка» в с. Побережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області, раніше мала назву «Радянська» (а.с.27).

Постановою державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Колтун С.В. №36/02-31 від 27 червня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.28).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не відмовилася від прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, судом встановлено, що позивач дійсно має право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , однак, він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_19 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на законному праві на спадщину та не суперечать правам та інтересам інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Єзупільської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Єзупільська селищна рада Івано-Франківської області, , місцезнаходження: вул. С. Бандери, 50, смт. Єзупіль, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області.

Суддя Максим ОЛІЙНИК