Провадження № 2/521/5466/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги особі, яка не має права на пенсію,
До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 . в якій позивач просить стягнути з відповідача на його користь надміру виплачену державну соціальну допомогу особі, яка не має права на пенсію у розмірі 187 360 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн..
Зазначає, що за результатами проведення верифікації особової справи отримувача державних допомог у травні 2023 року співробітниками управління було з?ясовано, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком, проте заявник управління про це не повідомив.
Для підтвердження даних управлінням було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області листа від 15.05.2023 року № 1074/17.01-06 з проханням повідомити, з якого періоду та на яких підставах ОСОБА_1 призначена пенсія.
До заяви щодо виконання рішення суду заявником надана заява про призначення пенсії від 30.03.2011 року № 115, де зазначено, що пенсія на іншій підставі не призначалась що підтверджено його особистим підписом.
У зв`язку з цим з 01.04.2011 року заявник втратив право на отримання державної допомоги, але продовжував її отримувати, оскільки не повідомив про це управління.
Таким чином, наявний випадок подвійної виплати державної допомоги та пенсії за віком, що є суттєвим порушенням законодавства та спричинило збитки державному бюджету.
Управлінням неодноразово направлялися Відповідачу запрошення та повідомлення про необхідність повернути надміру нараховані кошти, на які заявник не відреагував, рекомендовані листи від 26.05.2023 року та від 29.06.2023 року залишились неодержаними.
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не повідомив управління про обставини, які впливають на умови виплати державної соціальної допомоги, за період з 01.04.2011 року по 31.05.2023 року заявнику було надміру нарахована та виплачена державна допомога на загальну суму 187360,00 грн..
Проте, незважаючи на вищевикладене, на дату подання позовної заяви, вимоги управління не виконанні, заборгованість у розмірі 187360,00 грн. відповідачем Департаменту не повернута, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 03 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с.39-40)
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 18 вересня 2025 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгля по суті позовних вимог. (а.с.48)
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи наявне його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових викликів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою відповідача, але поштові відправлення повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою», в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до Положення про Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08.02.2023 № 1099-VIII, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Департамент) - є виконавчим органом Одеської міської ради і створений відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Основними завданнями Департаменту є призначення та виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством України.
До структури Департаменту входять структурні підрозділи Департаменту (управління, відділи, сектори).
Відповідно до Положення про управління соціального захисту населення в Хаджибейському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - управління), управління є територіальним структурним підрозділом Департаменту без права юридичної особи. Управління підпорядковується директору Департаменту. Координує діяльність управління директор Департаменту.
Протоколом рішення від 01.11.2010 року заявнику була призначена державна соціальна допомога особам, які досягли віку, визначеного законодавством, і не мають права на пенсію, з 22.01.2010 року безстроково. (а.с. 17)
Згідно з п. 45 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 N? 261, у разі виникнення відповідно до законодавства права на пенсію в період одержання соціальної допомоги за бажанням особи їй виплачується соціальна допомога або призначається пенсія.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» одержувачі державної соціальної допомоги зобов?язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату.
У разі невиконання цього обов?язку та одержання у зв?язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми.
За результатами проведення верифікації особової справи отримувача державних допомог у травні 2023 року співробітниками управління було з?ясовано, що ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком, проте заявник управління про це не повідомив.
Для підтвердження даних управлінням було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області листа від 15.05.2023 року № 1074/17.01-06 з проханням повідомити, з якого періоду та на яких підставах ОСОБА_1 призначена пенсію. (а.с. 24)
До заяви щодо виконання рішення суду заявником надана заява про призначення пенсії від 30.03.2011 року № 115, де зазначено, що пенсія на іншій підставі не призначалась що підтверджено його особистим підписом.
У зв`язку з цим з 01.04.2011 року заявник втратив право на отримання державної допомоги, але продовжував її отримувати, оскільки не повідомив про це Управління.
Таким чином, наявний випадок подвійної виплати державної допомоги та пенсії за віком, що є суттєвим порушенням законодавства та спричинило збитки державному бюджету.
Управлінням неодноразово направлялися Відповідачу запрошення та повідомлення про необхідність повернути надміру нараховані кошти, на які заявник не відреагував, рекомендовані листи від 26.05.2023 року та від 29.06.2023 року залишились неодержаними. (а.с. 26,27-28,29-30)
Також Департаментом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було направлено листа від 08.06.2023 року № 1958/17.01-06 з проханням надати інформацію стосовно реагування на подвійні виплати та прийняти рішення про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги на користь Департаменту. (а.с. 31)
За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка не одержує пенсію або соціальні виплати, що призначаються для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров?я на виробництві, передбачені Законом України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування».
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 не повідомив Управління про обставини, які впливають на умови виплати державної соціальної допомоги, за період з 01.04.2011 року по 31.05.2023 року заявнику було надміру нарахована та виплачена державна допомога на загальну суму 187360,00 грн.. (а.с. 22-23)
На дату подання позовної заяви та за час розгляду справи, вимоги Управління не виконанні, заборгованість у розмірі 187360,00 грн. відповідачем Департаменту не повернута.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, повернення надмірно перерахованої (виплаченої) державної соціальної допомоги особі, яка не має права на пенсію у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Викладені обставини свідчать, що надмірна сплата державної допомоги відбулась з вини ОСОБА_1 в зв`язку із наданням ним недостовірних даних під час оформлення державної допомоги, тобто внаслідок недобросовісної поведінки набувача, а тому відсутні передбачені п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України підстави для відмови у поверненні безпідставно набутої допомоги.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 404/4822/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.
Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин ОСОБА_1 суду не надано.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_1 не повідомлено Управління з питань соціального захисту населення про виникнення обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги у зв`язку з чим були надміру виплачені кошти за призначеними соціальними допомогами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.
Судом встановлено, що судовий збір по справі складає 3028,00 грн., які підлягають стягненню із відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України, ст.ст.10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-284, 352 - 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги особі, яка не має права на пенсію задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 24 жовтня 2025 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН