Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2025 Справа №607/8204/25 Провадження №2/607/2974/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Бойко О.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить стягнути з відповідача в її користь 226 000 грн. та 3 000,00 доларів США матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що в період часу, з 20.01.2023 року по 13.03.2023, ОСОБА_3 , проживаючи за адресою АДРЕСА_1 , шляхом відчинення іншим комплектом ключів вхідних дверей, проникла до однієї із кімнат вказаного будинку, яку орендувала та в якій проживала ОСОБА_2 , та за відсутності орендаря, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, і її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, викрала із гаманця, який знаходився у сумці, грошові кошти в сумі 226 000 (двісті двадцять шість тисяч) грн. та 3000 (три тисячі) доларів США, що еквівалентно 124 290 (сто двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто) грн. за курсом НБУ, станом на 03.03.2025 року (дата ухвалення вироку), що належали ОСОБА_2 . В подальшому, ОСОБА_3 із викраденими грошовими коштами покинула кімнату та розпорядилась ними на власний розсуд. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року, який набрав законної сили, у справі №607/7618/23, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_2 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 350 290 гривень 00 копійок. Під час розгляду кримінальної справи №607/7618/23 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не розглядався. На підставі наведеного, та в силу вимог ст. 128 КПК України, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подала.

18.07.2025 у даній справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Майка М.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відзиву на позовну заяву не подала.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.03.2025, у справі №607/7618/23, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років із звільненням від відбування вказаного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки.

Вказаним вироком встановлено, що в період часу з 20.01.2023 по 13.03.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 , яка проживає у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Реалізуючи вказаний умисел, в період часу з 20.01.2023 по 13.03.2023, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , проживаючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , шляхом відчинення іншим комплектом ключів вхідних дверей, проникла до однієї з кімнат вказаного будинку, яку винаймала та у якій проживала ОСОБА_2 , та за відсутності користувача, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає і її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, викрала із гаманця, який знаходився в сумці, грошові кошти в сумі 226 000 грн та 3 000 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на 13.03.2023 становить 109 680 грн, що належали ОСОБА_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 із викраденими грошовими коштами покинула кімнату та розпорядилась ними на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на вказану суму.

Як вбачається із вироку суду речові докази: банкноти номіналом 200 грн. у кількості 97 купюр; банкноту номіналом 500 грн.; банкноту номіналом 10 доларів США; банкноту номіналом 200 грн. у кількості 95 купюр; банкноту номіналом 500 грн. у кількості 11 купюр; банкноти номіналом 100 грн. у кількості 15 купюр; банкноти номіналом 100 доларів США у кількості 6 купюр; залишено ОСОБА_2 . Відтак, загальна сума коштів, яку було після ухвалення вироку передано ОСОБА_2 склала: 45900 грн. та 610 доларів США.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні, в порядку ст.128 КПК України, позивачем не подавався.

Згідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною і вищевказаний вирок, який набрав законної сили відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Тобто, особа, яка вчинивши злочин, завдала матеріальної та/або моральної шкоди іншій фізичній особі, зобов`язана компенсувати такій особі завдану шкоду.

Як уже зазначав суд, ним встановлено, що загальна сума коштів, яка повернута ОСОБА_2 , становить 45 900 грн. та 610 доларів США.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог позивача не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені в позові, відповідачем і матеріалами справи не спростовуються.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши матеріали справи, а також у їх сукупності, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням з урахуванням повернутих коштів потерпілій, в розмірі 180 100 (сто вісімдесят тисяч сто) грн. та 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) доларів США грн., задовольнивши частково її позовні вимоги. При цьому, суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами вимоги позивача щодо підстиав відшкодування матеріальної шкоди, завданої потерпілій злочином.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 180 100 (сто вісімдесят тисяч сто) грн., 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) доларів США, завданої матеріальної шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь держави судовий збір у розмірі 2 789 (дві тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн.. 98 коп. пропорційно до задоволених судом позовних вимог.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний зміст рішення суду складений 24 жовтня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан