Справа № 948/655/24
Номер провадження 2/948/72/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Косик С.М.,

за участю секретаря Ткач Н.М.,

представника позивача Ялової М.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «РІДІК», про стягнення штрафу за порушення умов Договору № 2 від 15.06.2023 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію та не переманювання,

відповідно до ч. 1 ст. 268 ЦПК України в судовому засіданні 24.10.2025 суд проголосив вступну та резолютивну частину Рішення,-

в с т а н о в и в :

у серпні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов (а.с.1-7 т.1), у якому ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» просило стягнути з ОСОБА_2 на його користь штраф, що виник в результаті порушення умов Договору № 2 від 15.06.2023 у розмірі 700 000,00 грн та судові витрати.

Позов мотивований тим, що позивач є суб`єктом господарювання та зареєстрований згідно чинного законодавства України 22.01.2022 року. 22.11.2022 року було прийнято на роботу ОСОБА_2 на посаду начальника відділу збуту, а надалі на підставі його заяви було переведено на посаду комерційного директора та за взаємною згодою роботодавця та працівника було підписано Договір №2 від 15.06.2023 року про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію та непереманювання, за яким позивач передав з метою належного виконання трудових обов`язків ОСОБА_2 робочий продукт, інформацію визначену основним договором, конфіденційну інформацію, а також інформацію, яка також є конфіденційною за умовами Договору №2 від 15.06.2023 року. Таким чином ОСОБА_2 отримав доступ до CRM системи товариства, яка містила дані, зокрема про клієнтів, їхні контактні дані, перелік та обсяг товарів, контакти постачальників товариства.

Надалі, 30.04.2024 року було припинено трудовий договір між ТОВ «ПОЛТАВА_НАСІННЯ» та ОСОБА_2 , після чого було виявлено, що останній не повернув товариству надані йому доступи до CRM системи та використовує інформацію, яка йому стала відома за час перебування на посаді комерційного директора в особистих цілях.

Зазначає, що на адресу товариства надходили повідомлення постійних клієнтів товариства з метою уточнення інформації про те, чи співпрацює товариство з ОСОБА_2 , оскільки він телефонує і пропонує надалі купувати товари від свого імені.

Разом з цим позивачу стало відомо, що в результаті неповернення/викрадення доступу до системи товариства ОСОБА_2 забезпечується діяльність новоствореного ТОВ «РІДІК».

На звернення позивача на електронну адресу ОСОБА_2 з вимогою-претензією щодо незаконного заволодіння ним CRM системою з корисливих мотивів, порушення умов договору та вимогою сплати штрафу товариство жодної відповіді не отримало.

Позивач уважає, що ОСОБА_2 своїми умисними діями порушив умови Договору №2 від 15.06.2023 року про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію та непереманювання, а саме: зберіг у себе доступ до CRM системи товариства, яка містила дані про клієнтів; звертається до клієнтів колишнього роботодавця, тим самим спонукаючи їх до співпраці; завдає шкоди репутації товариства та здійснює керівництво ТОВ «РІДІК», яке є конкурентом. ОСОБА_2 здійснює «Паразитичний маркетинг», так як використовує ділову репутацію та зв`язки ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» для отримання грошової вигоди, додаткового заробітку, грошової винагороди без письмової згоди товариства, а тому вважає, що все це є підставою для застосування санкцій до винної сторони вказаного договору.

У відзиві на позов (а.с.49-53 т.1) та запереченні на відповідь на відзив (а.с. 125-129 т.1) представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову через безпідставність та необґрунтованість. Судові витрати позивача покласти на нього. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, які останній поніс внаслідок розгляду судом даної справи.

Відповідач підтверджує, що дійсно тривалий час працював у позивача, та 30.04.2024 року був звільнений з посади комерційного директора ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», але наступні твердження позивача зазначені в якості обґрунтування заявлених позовних вимог до відповідача вважає намаганням в протиправний та незаконний спосіб шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами відповідача, а також спаплюжити його честь, гідність та ділову репутацію. Відповідач стверджує, що ніколи не підписував Договір №2 від 15.06.2023, а про його існування відповідач вперше дізнався з отриманих матеріалів позову.

Також просив суд взяти до уваги те, що відповідач ніколи від позивача чи його уповноважених осіб не отримував доступ до CRM системи позивача, яка містила дані, зокрема про клієнтів, їхні контактні дані, перелік та обсяг товарів, контакти постачальників позивача, оскільки позивач не надає в заявленому позові жодної інформації про начебто наявну у нього CRM систему, до якої начебто отримав доступ відповідач. Позивач не надав жодної інформації яким саме чином був начебто наданий доступ відповідачу до вказаної CRM системи.

Відповідач ніколи не отримував згадану вимогу-претензію, а позивач не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження отримання її саме ОСОБА_2 .

Зазначив, що відповідач ніколи не вчиняв жодних дій проти законної господарської діяльності позивача, а навіть якби він дійсно пропонував клієнтам позивача придбавати у нього якісь товари, то жодних правових підстав щодо такого обмеження для нього не існувало та не існує, а тому вважає, що висновки позивача про протиправність дій відповідача є нікчемними.

Представник відповідача повідомив, що попередній розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи становить 30 000,00 грн за отримання професійної правничої допомоги проте залежить від кількості дій адвокатом та складання процесуальних документів у справі.

У відповіді на відзив представник позивача наполягала на задоволенні позову та щодо твердження ОСОБА_2 про те, що начебто він ніколи не підписував Договір №2 від 15.06.2023, то договори про нерозголошення конфіденційної інформації, про не конкуренцію та непереманювання були підписані з усіма працівниками ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», які займають ключові посади та мають доступ до конфіденційної інформації.

Зазначила, що 15.06.2023 року в один день з ОСОБА_2 такий же договір був підписаний між позивачем та ОСОБА_3 (головним агрономом), який може підтвердити цей факт. Додатково наголошено на тому, що договір №2 було підписано у двох примірниках, але відсутність його у відповідача не може бути доказом того, що такий договір не підписувався, оскільки ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» не несе відповідальності за збереження особистих документів ОСОБА_2 .

Підписуючи договір, обидві сторони не мали заперечень чи пропозицій змінити зміст чи форму його, а тому вважають, що наразі є недоречним оцінка того в якій формі було підписано договір.

Щодо зазначення відповідачем про недопустимість такого доказу як Договір №2 від 15.06.2023 року, то позивачем на підтвердження своєї позиції надано копію такого договору, щоб суд міг дослідити та оцінити його зміст. Жодних порушень в отриманні доказів немає, оскільки ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» є стороною договору та має власний його примірник, копію якого і надано до суду, а тому вважає, що Договір №2 від 15.06.2023 року є допустимим доказом, у зв`язку з чим просить суд залишити поза увагою заперечення щодо нього.

Щодо заперечення ОСОБА_2 про наявність у нього доступу до інформації, що міститься в CRM системі, зазначає, що ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» проводить свою діяльність з 2002 року та сформувало велику базу клієнтів, одним з яких є ТОВ «НАШ ЛАН». Лист долучений до справи є підтвердженням того, що припинивши свою співпрацю з ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» ОСОБА_2 продовжив користуватися базою клієнтів, оскільки завідомо знаючи асортимент товару в якому зацікавлений клієнт здійснював комерційні пропозиції ТОВ «НАШ ЛАН». ОСОБА_2 свідомо не уточнював і не зазначав від імені кого пропонує купити товар, розраховував на те, що між ним та клієнтом попередньо відбувалося спілкування та ТОВ «НАШ ЛАН» не виникне питання щодо того від чийого імені відбувається комерційна пропозиція.

Крім цього, ОСОБА_2 було допущено порушення декількох пунктів договору, а незаконне збереження доступу до CRM системи є лише одним із них. Всупереч п.3.14 Договору ОСОБА_2 є уповноваженою особою ТОВ «РІДІК».

В порушення п.1.8 Договору відповідач звертався з комерційними пропозиціями до постійних клієнтів ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» вже після свого звільнення, чим допустив умисне його порушення.

Щодо ненадання позивачем доказів отримання вимоги-претензії ОСОБА_2 , то направлення відповідачу вимоги-претензії зі сторони ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» було спробою врегулювати конфлікт у позасудовому порядку, який не є обов`язковим, а тому у позивача відсутнє будь-яке зобов`язання щодо доведення отримання вимоги - претензії відповідачем.

Щодо заперечення відповідачем наявності взаємозв`язку ОСОБА_2 та новоствореної ТОВ «РІДІК», інформацію про взаємозв`язок новоствореного ТОВ «РІДІК» та ОСОБА_2 позивач отримав у відкритих реєстрах, зокрема Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де зазначено, що ОСОБА_2 має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, а тому позивач стверджує, що відповідач вкотре намагається ввести суд в оману, заперечуючи реальні правдиві факти. Основні види діяльності ТОВ «РІДІК» є аналогічними з видами діяльності ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ».

ТОВ «РІДІК» було зареєстроване 21.03.2024 року, тобто майже за місяць і тиждень до звільнення, а тому позивач вважає, що ОСОБА_2 поступово готувався до переходу в новостворений ТОВ «РІДІК», попередньо здобувши досвід роботи у позивача, заволодівши базою даних клієнтів, щоб забезпечити новостворене товариство клієнтами та мав на меті отримання грошової винагороди за рахунок репутації позивача.

Позивач заперечує щодо заявленого розміру судових витрат відповідачем, вважає їх не співмірними зі складністю справи (а.с.71-79 т.1).

05.09.2024 суд відкрив провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.33 т.1).

Ухвалою від 27.11.2024 суд призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса", та провадження у справі на час проведення експертизи зупинив (а.с.232,233 т.1).

25.03.2025 року суд поновив провадження для вирішення клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів і зразків, необхідних для проведення експертизи (а.с.244 т.1).

Ухвалою від 22.04.2025 року суд частково задовольнив клопотання судового експерта, вирішив надати додатково для проведення експертизи експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 та провадження у справі на час проведення експертизи зупинив (а.с.18 т.2).

28.05.2025 року своєю ухвалою суд поновив провадження у справі (а.с.36 т.2).

24.06.2025 року суд замінив експертну установу, якій ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 27.11.2024 доручено проведення судової почеркознавчої експертизи та дану цивільну справу направив для проведення судової почеркознавчої експертизи до Полтавського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинив (а.с.66,67 т.2).

08.08.2025 суд поновив провадження (а.с.89 т.2).

18.09.2025 суд розглянув клопотання представника позивача про призначення повторної експертизи та відмовив у вказаному клопотанні (а.с.112,113 т.2).

Своєю ухвалою від 18.09.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив спарву до судового розгляду (а.с. 126 т.2).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні з підстав, виклдаених у позові та відповіді на відзив, покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 , перебуваючи в трудових відносинах з позивачем ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», 15.06.2023 року уклав з ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» договір про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію і про непереманювання, яким було визначено обов`язки відповідача. 30.04.2024 ОСОБА_2 припинив трудові відносини з ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», позивачем у послідуючому було виявлено порушення відповідачем умов договору. Так, позивачем було виявлено, що відповідач продає клієнтам позивача такі самі товари, як і позивач, пропонує товари клієнтам позивача, чим завдає шкоди репутації ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ». Також відповідач мав доступ до СРМ системи від Бінотел, договір спочатку був укладений між ТОВ «Бінотел» та ОСОБА_2 , а потім після звільнення останнього стороною договору стало ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ».

Представник позивача просила стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати та повідомила, що документи на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані в 5-денний термін.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив, та наполягав на тому, що відповідач ніколи не підписував договір про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію і про непереманювання, що підтверджено і висновокм судової почеркознавчої експертизи. Зауважив, що зазвичай на підприємстві має бути розроблене Положення про конфіденційну інформацію, на підставі якого розробляються відповідні договори. Позивачем не доведено що відповідач надавав кому-нудь комерційну пропозицію та незрозуміло яким чином було переукладено договір про СРМ систему з ТОВ «Бінотел» ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» замість ОСОБА_2 та який саме договір. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати, які складаються із витрат на проведення експертизи та витрати на професійну правничу допомогу, про що надав письмове клопотання.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши надані письмові докази, допитавши свідків, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що відповідача ОСОБА_2 було прийнято на посаду начальника відділу збуту ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» з 23.11.2022 року, 01.03.2023 року ОСОБА_2 був переведений на посаду комерційного директора ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», що підтверджується копіями наказів №4 від 22.11.2022 та від 01.03.2023 виданих директором ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» ОСОБА_4 (а.с. 9,10 т.1).

Згідно з наказом про припинення трудового договору (контракту) від 30.04.2024 року ОСОБА_2 - комерційний директор ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.18 на зв.).

За Договором №2 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію і про не переманювання від 15.06.2023 року між ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» (сторона -1) та ОСОБА_2 (сторона-2) сторона -1 передала з метою належного виконання трудового договору №2 від 23.11.2022 року (основного договору), укладеного між цими сторонами, стороні - 2 робочий продукт, інформацію, визначену основним договором, конфіденційну інформацію, а також іншу інформацію, яка також є конфіденційною за умовами цього договору (п.2.2 Договору) (а.с.11-15 т.1).

За умовами вказаного договору зокрема передбачалось утримання ОСОБА_2 на час перебування на посаді та впродовж 5-ти років з часу звільнення від розголошення конфіденційної інформації, вжиття заходів до збереження конфіденційної інформації, не займати суміжні посади, де перелік посадових обов`язків збігається з посадовими обов`язками теперішнього місця роботи, ведення бізнесу, подібного до компанії-роботодавця, обмеження щодо непереманювання працівників роботодавця, а також відмова від права працювати на конкурентів як працівник чи консультант, бути учасником юридичної особи, яка займається аналогічною, конкурентною діяльністю.

п.4.2 договору визначено відповідальність сторони -2 ( ОСОБА_2 ) за порушення будь-якого пункту договору у розмірі 700 000,00 грн.

15.06.2023 також було укладено Договір №3 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію і про непереманювання між ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» та ОСОБА_3 (а.с.80-89 т.1).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він з 2022 року працює агрономом в ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» та в його присутності та в присутності директора товариства Погорілий Д.О. підписував договір про не конкуренцію та не переманювання, в той день такі договори підписували й інші працівники.

08.05.2024 року за № б/н ФГ «НАШ ЛАН» на адресу ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» направило лист з подякою про співпрацю та одночасно повідомили про те, що з ними зв`язався ОСОБА_2 і пропонував придбати гербіциди, які він раніше продавав будучи працівником ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» (а.с.18 т.1).

Директором ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу - претензію, у якій повідомлено про те, що комісією товариства було проведено службове розслідування та встановлено такі факти: 1) щодо незаконного привласнення програмного забезпечення (CRM системи), яка містила в собі базу даних клієнтів ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» та була ввірена йому у користування, у зв`язку з чим було запропоновано сплатити штраф у розмірі 700 000,00 грн; 2) щодо повернення поворотної допомоги відповідно до Договору поворотної фінансової допомоги №1 від 12.03.2024 року, у зв`язку з чим висловлено прохання повернути грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн (а.с.16,17 т.1).

19.07.2024 та 13.08.2024 між ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», як продавцем та ФГ «НАШ ЛАН», як покупцем були укладені договори купівлі-продажу №274,305, за якими продавець продав покупцю товар - дикват каністра 20 л у кількості 40 та 960 (а.с.90-93).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №2333 відомо, що 21.03.2024 року було зареєстроване ТОВ «РІДІК» керівником якого зазначена ОСОБА_5 , а представником, який може вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори - Погорілий Д.О. (а.с.94-99 т.1).

27.11.2024 року на адресу суду від Полтавської районної військової адміністрації Полтавської області надійшло повідомлення про те, що ТОВ «РІДІК» зареєстровано за допомогою Єдиного порталу послуг «Дія» та надано копію його реєстраційної справи згідно сканованих документів, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.191,192).

Як убачається з рішення №1 одноособового засновника ТОВ «РІДІК» від 21.03.2024 року засновником ОСОБА_5 вирішено створити юридичну особу з найменуванням ТОВ «РІДІК» та у Порталі «Дія» здійснено його реєстрацію, а також надано модельний статут ТОВ (а.с.195-225).

Свідок ОСОБА_5 показала, що вона є директором ТОВ «Рідік» та зареєструвати підпримство їй допомогав ОСОБА_2 брат її чоловіка, оскільки мав у цьому досвід. Натомість ОСОБА_2 не працює в ТОВ «Рідік», вона сама здійснює діяльність.

У листі від 18.02.2025 ТОВ «БІНОТЕЛ», наданого на запит позивача ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ», викладена інформація щодо співпраці цих товариств, зокрема повідомлено, що першочергово договір було укладено на фізичну особу ОСОБА_2 , а 19.01.2024 року було переоформлено та наразі ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» співпрацює з ТОВ «БІНОТЕЛ».

Повідомлено, що при початковому підключенні ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» використовувало СРМ систему від Бінотел, що має назву SmartCRM, надалі був запит на зміну системи, після чого товариство почало користуватись KeyCRM і до поточного моменту налаштована інтеграція саме за цим продуктом.

Також зазначено, що 04.06.2024 року до ТОВ «БІНОТЕЛ» надходив запит про зміну пошти адміністратора, на той момент була пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_2 ) та після зміни на ІНФОРМАЦІЯ_2 , причиною зміни було звільнення співробітника. Одночасно зазначено, що чи були інші зміни паролів та доступів відслідкувати неможливо, так як адміністратор або самі співробітники могли це зробити в будь-який час.

За інформацією з першого опитувальника, який проводив менеджер з продажів при підключенні, дані та інформація про контакти на початку співпраці було вказано ім`я: ОСОБА_6 , його контактний номер, посада: керівник, інформація про компанію: посівний матеріал і засоби захисту рослин (а.с.55,56).

Відповідно до висновку судового експерта Полтавського НДЕКЦ Левченка К.І. №СЕ-19/117-25/16054-ПЧ від 30.07.2025 року підпис від імені ОСОБА_2 на останній сторінці, в розділі: «7. МІСЦЕЗНАХОДЖЕННЯ ТА РЕКВІЗИТИ СТОРІН», у графі: «СТОРОНА-2 ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) …..Підпис ___/Дата: 15 червня 2023 р.» Договору №2 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію і про не переманювання від 15.06.2023 року, укладений між ТОВ «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» (код за ) та ОСОБА_2 виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с.83-94 т.2).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до частин першої та другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК У країни зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

За положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК У країни, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 не підписував Договір № 2 від 15.06.2023 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію та непереманювання, тобто волю на вчинення спірного правочину відповідач не виявляв, що підтверджується висновком судового експерта Полтавського НДЕКЦ Левченка К.І. №СЕ-19/117-25/16054-ПЧ від 30.07.2025 року.

Відповідно до абзацу першого частини першої, абзацу першого частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Наслідком непідписання письмового правочину його стороною, за відсутності доказів фактичного вчинення такого правочину (вираження сторонами волевиявлення на його укладення, узгодження істотних умов або його виконання сторонами), є його неукладеність.

У постанові від 27 листопада 2024 року в справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23) Велика Палата Верховного Суду констатувала, що відсутність підпису (чи його підроблення) сторони правочину, щодо якого передбачена обов`язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення свідчить про неукладеність такого правочину. Тобто йдеться не про дефект волевиявлення сторони, а про його цілковиту відсутність. Таким чином, неукладеність договору у зв`язку з недотриманням встановленої для нього законом обов`язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину будь-якого волевиявлення на його укладення, тобто якщо особа фактично не є учасником договірних правовідносин, про що, зокрема, може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неуповноваженою особою (підроблення підпису). Відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв`язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього. Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним на підставі вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати.

Отже, ОСОБА_2 не виявляв свою волю до вчинення правочину - Договору № 2 від 15.06.2023 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію та непереманювання, тобто до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, вказаний правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли, позивачем не спростована презумпція неукладеності спірного договору, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Суд відхиляє покази свідка ОСОБА_3 як доказ укладення спірного договору, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8. ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, витрати по сплаті судового збору, сплаченого позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 10 696,80 грн потрібно стягнути з позивача на користь відповідача (а.с.141 т.2).

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу представник відповідача до суду надав: ордер про надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 , договір про надання правничої допомоги №16/09/24-1 від 16.09.2024, додатковий договір №02 до договору № 16/09/24-1 від 23.09.2024, додаток №01 до договору №16/09/2024-1, за якими вартість складення відзиву на позов складає 8000,00 грн, заперечення на відповідь на відзив 2500,00 грн, 2000,00 грн вартість складання будь-якого процесуального документа, 4000,00 грн вартість представництва за одне судове засідання у чотирьох судових засіданнях, 2000,00 грн за одне судове засідання у разі відбування більше чотирьох судових засіданнях, 2000,00 грн за одне судове засідання що не відбулося не з вини адвоката (а.с.54 т.1, 154-167 т.2).

З наданого акту наданих послуг з професійної правничої допомоги за № 05/12/24-1 від 05.12.2024, убачається, що вартість складання відзиву становить 8000,00 грн, клопотання про витребування доказів 2000,00 грн, заперечення на відповідь на відзив 2500,00 грн, клопотання про призначення експертизи 2000,00 грн, участь адвоката в судовому засіданні 21.10.2024 - 4000,00 грн, 12.11.2024 - 4000,00 грн, 24.11.2024 також 4000,00 грн, а всього 26500,00 грн (а.с.142 т.2).

За актом наданих послуг з професійної правничої допомоги за № 23/04/25-2 від 22.04.2025 визначено вартість клопотання про відкладення розгляду справи 2000,00 грн та участь в судовому засіданні 22.04.2025 - 4000,00 грн, а всього 6000,00 грн (а.с.144 т.2).

Згідно з актом наданих послуг з професійної правничої допомоги за № 02/07/25-2 від 02.07.2025 року складання клопотання про передоручення проведення судової почеркознавчої експертизи визначено 2000,00 грн та участь адвоката в судовому засіданні 24.06.2025 у розмірі 2000,00 грн, а всього 4000,00 грн (а.с.145 на зв. т.2).

Актом № 18/09/25-2 від 18.09.2025 визначено вартість правничої допомоги на загальну суму 4000,00 грн за участь адвоката в двох судових засіданнях 18.09.2025 та 24.10.2025 (а.с.147 т.2).

Всього відповідачем понесено витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 40 500,00 грн, які сплачені відповідачем на користь його представника (а.с.143-147 т.2).

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача заперечувала проти заявленого відповідачем розміру витрат на правничу допомогу та покликалася на завищений розмір таких витрат.

Ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом Будігай О.В. професійної правничої допомоги відповідачу у цій справі, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, складності справи, ціни позову, критерію реальності адвокатських витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання професійної правничої допомоги, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та результату її розгляду, приймаючи до уваги заперечення представника позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 32 500,00 грн.

При цьому суд визначаючи вказаний розмір витрат на правничу допомогу приймає до уваги орієнтовний розмір вартості правничої допомоги, що був повідомлений відповідачем у відзиві на позов, у розмірі 30 000,00 грн, та вважає що вартість участі адвоката в судовому засіданні відповідно до договору про правничу допомогу потрібно визначити в розмірі 2000,00 грн за одне судове засідання, оскільки в справі відбулося більше чотирьох судових засідань, а відповідно до умов договору в разі участі адвоката більше ніж в чотирьох засіданнях вартість такої послуги становить саме 2000,00 грн. Також суд уважає, що не підлягає відшкодування складення клопотання про відкладення судового засідання в розмірі 2000,00 грн з огляду на подання клопотання адвокатом про відкладення у зв`язку з участю в іншій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «РІДІК», про стягнення штрафу за порушення умов Договору № 2 від 15.06.2023 про нерозголошення конфіденційної інформації, про неконкуренцію та не переманювання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-НАСІННЯ» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 10 696,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 32 500,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтава-Насіння», місцезнаходження: вул. Міщенка,2, м. Полтава, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІДІК», місцезнаходження: вул. Котляревського,19, с. Коновалівка, Полтавського району Полтавської області, .

Повний текст Рішення складений 03.11.2025.

Суддя С. М. Косик