Справа № 385/1321/21
Провадження № 6/385/27/25
У Х В А Л А

іменем України

27.10.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Венгрина М. В.

при секретарі Хмельовській І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа в цивільній справі № 385/1321/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

представник АТ КБ «Приватбанк» Сичов К. В. звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документу № 385/1321/21, виданого 01.02.2022 Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 7625,57 грн.

В обґрунтування вищевказаного подання заявник покликається на те, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.12.2021, на підставі якого було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 7625,57 грн. Виконавчий документ до виконавчої служби не направлявся, а у зв`язку з вторгненням в лютому 2022 року на територію України окупаційних військ російської федерації, частина документів, що знаходилась у філії АТ КБ «Приватбанк» була втрачена. В ході звірки з Гайворонським ВДВС встановлено, що виконавчий лист в даній справі було втрачено. У зв`язку з цим просить видати дублікат такого.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про дату, час і місце судового засідання судовими повістками.

Від представника заявника надійшла заява про проведення розгляду за його відсутності.

Судова повістка, що скерована ОСОБА_1 повернута з відміткою «адресат відсутній за місцем проживання», що згідно з п. 4 чю 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням.

За таких обставин суд вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності учасників справи.

Ураховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає процесуальним приписам частини другої статті 247 ЦПК України.

Розглянувши вищевказане подання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом із тим, в силу приписів частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суд у постанові від 01 травня 2025 року в справі №2-1431/11 виснував, що суд першої інстанції, із висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що оригінал виконавчого документа втрачений, з метою дотримання загальних засад судочинства, гарантій права на справедливий суд, дійшов правильного висновку про наявність законних підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа. За таких обставин видача дубліката виконавчого документа є забезпечення гарантованого Конституції України права стягувача на реалізацію реального та ефективного виконання судового рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Крім того,у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року в справі №2-1118/09 зазначено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі №196/673/14-ц, де звернуто увагу також на те, що дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Як убачається із матеріалів справи, - довідки про втрату виконавчого листа від 19.09.2025 № Е.00.0.0.0/3-250919/40416, відповіді Гайворонського ВДВС № 1158 від 16.09.2025 про ненадходження виконавчого листа на виконання, вбачається, що виконавчий лист в справі № 385/1321/21 втрачено.

За таких обставин, суд вважає, що заявником доведено належними та допустимими доказами про відсутність виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який в подальшому продовжувався та діє і на даний час.

Разом з цим, відповідно до абзацу 10 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII, доповненого Законом № 2129-ІХ, який набрав чинності з 26.03.2022, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом № 1404-VIII, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплив, у зв`язку з перериванням такого строку на період воєнного стану.

Враховуючи, що стягувач має право на виконання рішення суду про стягнення заборгованості та судових витрат, а виконавчий лист втрачено, заява про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року в справі №6-66/2011, Суд не погодився із висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні подання державного виконавця про видачу дубліката виконавчого листа за відсутністю доказів втрати такого. Як убачається із матеріалів справи, що подання про видачу дубліката виконавчого листа обґрунтоване втратою при поштовій пересилці оригіналу виконавчого листа. При цьому, ВС КЦС вважає, що апеляційний суд проявив надмірний формалізм відмовляючи у видачі дубліката виконавчого листа про стягнення із боржника на користь банку заборгованості за кредитним договором, оскільки єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листає його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Таким чином, із урахуванням того, що виконавчий лист втрачено, а рішення суду, на підставі якого їх видано, не виконано, наявні підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого документу.

Зважаючи на викладене, суд доходить переконання про наявність об`єктивних підстав для задоволення заяви.

Ураховуючи наведене і керуючись ст. 12, 18, 81, 247, 260, 261, 263, 363 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 385/1321/21 виданого Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 7625,57 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 27.10.2025.

Суддя: Михайло ВЕНГРИН