КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа (кв.м): 168.1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа (кв.м): 168.1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, Загальна площа (кв.м): 38.7

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, Загальна площа (кв.м): 38.7.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, кадастровий номер: :06:007:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, загальною площею 0.36 га.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, кадастровий номер: :06:007:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, загальною площею 0.36 га.

Виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль Марки PORSCHE Модель CAYENNE, Рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Припинено право власності ОСОБА_2 на автомобіль Марки PORSCHE Модель CAYENNE, Рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль Марки LAND ROVER, Модель RANGE ROVER, рік випуску 2014, Об`єм (потужність) двигуна, см3 4999. Припинити право власності ОСОБА_1 на автомобіль Марки LAND ROVER, Модель RANGE ROVER, рік випуску 2014, Об`єм (потужність) двигуна, см3 4999.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15 140 грн.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ПАТ АБ «Укргазбанк», яке не брало участь у розгляді справи, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невстановлення усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ПАТ АБ «Укргазбанк» не було залучено до участі у судовому процесі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, чим порушено процесуальне право банку на захист власних інтересів, він є іпотекодержателем спірного майна, а саме - шестикімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Вказане майно є предметом іпотеки, що забезпечує виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договору № 17-К/19-VIP від 07 серпня 2019 року, який укладено між відповідачем та ПАТ АБ «Укргазбанк».

Стверджує, що ухвалення рішення щодо іпотечного майна стосується безпосередньо прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» рішення про стягнення з боржника кредитної заборгованості та впливає на можливість банку звернути стягнення на іпотечне майно, зокрема, шляхом виконання у примусовому порядку в межах виконавчого провадження, боржником за яким є ОСОБА_2 , виконавчого напису №3916, вчиненого 28 грудня 2021 року приватним нотаріусом Малим О.С. про звернення стягнення на нерухоме майно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачки адвокат Зінов'єв Д.С. проти задоволення апеляційної скарги заперечив. Вказує, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

У судовому засіданні в апеляційному суді взяла участь представниця апелянта ПАТ АТ «Укргазбанк» Астаф'єва І.В., яка підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її з викладених підстав. Представник позивачки ОСОБА_3 у судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд апеляційної інстанції визнав за можливе, розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що він не може прибути в судове засідання у зв`язку із підвищеним тиском, похилим пенсійним віком та інвалідністю другої групи. Однак, до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження існування будь-яких поважних причин неявки у судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як встановлено із матеріалів справи, заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа (кв.м): 168.1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа (кв.м): 168.1.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, Загальна площа (кв.м): 38.7

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, Загальна площа (кв.м): 38.7.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, кадастровий номер: :06:007:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, загальною площею 0.36 га.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, кадастровий номер: :06:007:0152, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 231, загальною площею 0.36 га.

Виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль Марки PORSCHE Модель CAYENNE, Рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 . Припинено право власності ОСОБА_2 на автомобіль Марки PORSCHE Модель CAYENNE, Рік випуску 2012, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 .

Виділено у власність ОСОБА_2 автомобіль Марки LAND ROVER, Модель RANGE ROVER, рік випуску 2014, Об`єм (потужність) двигуна, см3 4999. Припинити право власності ОСОБА_1 на автомобіль Марки LAND ROVER, Модель RANGE ROVER, рік випуску 2014, Об`єм (потужність) двигуна, см3 4999.

Обґрунтовуючи наявність у нього права на апеляційне оскарження рішення суду, апелянт вказував, що є особою, яка не брала участі у даній цивільній справі, однак, вважає, що суд вирішив питання про їх права, оскільки він є іпотекодержателем спірного майна, а саме - шестикімнатної квартири АДРЕСА_3 , ухвалення рішення щодо якого стосується безпосередньо прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» рішення про стягнення з боржника кредитної заборгованості.

Зі змісту судового рішення видно, що предметом поділу була не тільки квартира, яка є предметом іпотеки, а і квартира АДРЕСА_4 , земельна ділянка та два автомобілі.

Із матеріалів справи встановлено, що шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано у 2021 році, тобто, до звернення із даним позовом. Усе майно було поділено між подружжям у рівних частинах, відповідно до вимог Сімейного кодексу України.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про відсутність у діях позивачки та відповідача недобросовісності, спрямованої на порушення прав та інтересів банку.

Слід зауважити, що положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини щодо іпотечних зобов`язань, вказують на те, що іпотекодавець не має права розпоряджатися майном без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки.

Разом із цим, положеннями Закону України «Про іпотеку» не заборонено володіти та користуватися переданим в іпотеку майном. У свою чергу поділ спільного майна між подружжям, в тому числі іпотечного майна, не вважається розпорядженням ним, так як в момент його передачі в іпотеку воно вже належало подружжю на праві спільної сумісної власності в силу закону і залишилось у їх спільній власності, тільки з визначенням часток кожного з них у праві на спільне майно.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що перебування спірного майна в іпотеці не перешкоджає поділу спільного майна подружжя.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням суду про поділ майна подружжя питання щодо прав та обов`язків банку не вирішувалось.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом з тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо з мотивувальної частини рішення вбачаються висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Стаття 362 ЦПК України визначає, що у разі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 20.08.2019 у справі № 908/2116/18 (Постанова ВС від 11 лютого 2020 року справа № 917/512/19)

Окрім цього, 17 лютого 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 206/2-1238/11, провадження № 61-23491 св 18 (ЄДРСРУ № 95067027) вказав, що суд апеляційної інстанції у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися має право закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, а також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на судову практику Верховного Суду, зокрема, у справах №723/826/19 та №317/3272/16-ц, оскільки постанови касаційного суду у вказаних справах стосуються відмінних за своєю суттю правовідносин від даної справи.

Так, у справі №317/3272/16-ц на майно, що було предметом поділу, вже було накладено арешт, а в подальшому майно подружжя було поділено у такий спосіб, що унеможливив виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки цінне нерухоме майно за наслідками поділу майна перейшло у власність дружини, яка не була стороною кредитного договору.

У справі №723/826/19 також йде мова про недобросовісність дій сторін у справі про поділ майна подружжя, чого у межах даної справи встановлено не було.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі, оскільки оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про права та/або обов`язки, та/або інтереси ПАТ АБ «Укргазбанк», а тому апеляційне провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись статтями 362, 365, 367, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома