"31" жовтня 2025 р. Справа № 363/6069/25
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

31 жовтня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Вишгородської міької ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

встановив:

14 жовтня 2025 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана заява, яку передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ознайомившись із заявою, суд приходить до висновку, що заяву подано без дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати, у тому числі, і загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 60 ЦК України, суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 (провадження № 61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав особою, яка визнається недієздатною.

Однак, в матеріалах заяви відповідне подання органу опіки та піклування відсутнє (ч. 2 ст.60 ЦК України).

Так, ч.1 ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, заявник, звертаючись до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, зазначає, що його мати ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду.

Водночас, заявник, в обґрунтування своїх вимог, не зазначив, якими доказами підтверджується викладені ним обставини, а також не зазначив та не надав жодних доказів, які б свідчили б про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого його його мати потребує стороннього догляду та має стійке психічне захворювання, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суду не надано доказів психічних захворювань, які діагностовано лікарями, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи.

Лише за наявності таких доказів та достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Проведення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 психічної хвороби станом на день звернення та під час розгляду справи, буде порушення прав, гарантованих їй частиною другою статті 28 та частиною першою статті 64 Конституції України.

А також, заявником не обґрунтовано та суду не надано відповідних доказів, що саме тільки заявник може здійснювати догляд за матір`ю та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, заявнику слід усунути вказані недоліки заяви шляхом подачі заяви в новій редакції з належним визначенням заінтересованих осіб у справі, й надання копій заяви з її додатками для них; подання органу опіки та піклування згідно ч. 2 ст. 60 ЦК України, належне обґрунтуванням про наявність підстав для визнання недієздатною, як те встановлено наведеними нормами чинного законодавства України, зазначивши та долучивши докази на підтвердження викладених у заяві обставин.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 293, 294, 297, 299, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Орган опіки та піклування Вишгородської міької ради Київської області, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна залишити без руху, надавши заявнику строк у десять днів, з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Олійник