Справа №2012/2-922/11
Провадження № 6/639/149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Новобаварський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Яременко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2012/2-922/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»» звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова з заявою про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2012/2-922/11.

В обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що 01.11.2011 заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова по цивільній справі № 2012/2-922/11 було задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи по справі №2-922/11. ПАТ «УкрСиббанк» направило на адресу Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №2-922/11 Інформація про стан розгляду звернення в АСВП відсутня. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2016, замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-922/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова, а саме: сторону Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» замінено на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у зв`язку з переходом до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» прав кредитора відповідно до Договору Факторигну № 17 від 20.04.2015. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2019 замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2011 у цивільній справі № 2012/2-922/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (, адреса місцезнаходження: 61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, буд. 228 Б). 19.08.2025 на неодноразові звернення на адресу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а після отримання інформації про зміну назви,звернення на адресу ТОВ «Він Фінанс», ТОВ «Він Фінанс» листом №68251 повідомило ТОВ «ФК «Фінрайт», що оригіналивиконавчих листів по справі №2-922/11 (2012/2-922/11) та документи щодо виконавчих проваджень не обліковуються. 29.08.2025 Індустріальний ВДВС у місті Харкові Східного МУМЮ листом №127555, після неодноразових звернень щодо заміни стягувана та надання інформації про стан виконання рішення суду, повідомив ТОВ «ФК «Фінрайт», що 29.08.2014 державним виконавцем винесенопостановупро відкриття виконавчого провадження №44558396 з примусового виконання виконавчого листа №2-922/11 від 05.11.2012 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова. 05.02.2015 державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 29.08.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44558465 з примусового виконання виконавчого листа №2-922/11 від 05.11.2012 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова. Індустріальним ВДВС у місті Харкові Східного МУМЮ надана довідка про втрату виконавчого листа.

У зв?язку з вищевикладеним, просив суд видати дублікати виконавчих листів та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

24 жовтня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кутового Григорія Ігоровича надійшли заперечення згідно яких повідомив, що відповідно до ч.5 ст. 47 ЗУ №606-ХІV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Отже, Заявник (його попередник) мав право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до 06.02.2016, що ним зроблено не було. Фактично з дня винесення постанов про повернення виконавчих документів стягувачу та їх втраті (від 05.02.2015) минуло більше 10 років. Таким чином, стягувач мав право подати заяву на отримання дублікату, але не зробив цього до моменту подачі заяви в жовтні 2025 року через 10 років. Зазначив, що видача дублікатів виконавчих листів можлива лише у разі визнання судом поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, для цього Стягувачу необхідно навести об`єктивні причини пропуску строку. В даній справі ніяких заяв на видачу дублікатів виконавчих листів так і заяви на поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не надсилалося протягом останніх 10 років, що в свою чергу є значним строком. Стягувачем не було зазначено жодної причини, яка б обґрунтовувала пропущений строк, окрім факту втрати виконавчого листа, але при цьому це не спростовує факт не звернення для поновлення пропущеного строку та видачу дублікату виконавчих листів протягом 10 років. Просив заяву залишити без розгляду. Сторони в судове засіданняне з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 2012/2-922/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2011 року озов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк`до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість по договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 08.06.2007 року в сумі 34 806 ( тридцять чотири тисячі вісімсот шість ) доларів США 02 цента, що по курсу НБУ становить 277 647 ( двісті сімдесят сім тисяч шістсот сорок сім ) грн.. 62( шістдесят дві) коп.. на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»( , 61050, м. Харків, пр.. Московський, 60) на рах. № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк`МФО 351005. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»( , 61050, м. Харків, пр.. Московський, 60) на рах. № НОМЕР_2 в АТ «УкрСиббанк`МФО 351005, судовий збір у сумі по 850(вісімсот п`ятдесят ) грн. з кожного (рах. № 1504, код ЄДРПОУ УДК 24134113, в установі банку ГУДК України у Харківській області, МФО 851011) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі по 60 (шістдесят ) грн. з кожного (т. 1 а.с. 186-189). Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України. Так, згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом. У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановленихцим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 , який діяв на момент винесення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 листопада 2011 року та здійснення виконавчого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Як вбачається з листа Індустріального відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 29.08.2025, перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на примусовому виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби міста Харкова перебували виконавчі провадження: № 35565571 з примусового виконання виконавчого листа № 2-922/11 від 05.11.2012 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 277 647,62 грн. 08.05.2014 державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу; № 35566184 з примусового виконання виконавчого листа № 2-922/11 від 05.11.2012 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір та ІТЗ у розмірі 910,00 грн. 28.05.2014 державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу; № 44558396 з примусового виконання виконавчого листа № 2-922/11 від 05.11.2012 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 277 647,62 грн. 05.02.2015 державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (т. 2 а.с. 53). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертвється стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.01.2016, замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-922/11, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова, а саме: сторону Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» замінено на Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у зв`язку з переходом до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» прав кредитора відповідно до Договору Факторигну № 17 від 20.04.2015 (т. 1 а.с. 206-207). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2019 замінено сторону виконавчого провадження щодо виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.11.2011 у цивільній справі № 2012/2-922/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (, адреса місцезнаходження: 61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, буд. 228 Б) (т. 2 а.с. 9-11). Відповідно до Довідки № 127551 та Довідки № 127552 від 29.08.2025виданих Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий документ виконавчий лист №2-922/11 від 05.11.2012 року виданий Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укр Сиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 277647,62 грн. та виконавчий лист №2-922/11 від 05.11.2012 року виданий Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укр Сиббанк» судового збору та ІТЗ у розмірі 910,00 грн були втрачені при поверненні від 05.02.2015 (т. 2 а.с. 54). У жовтні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»» звернувся до Новобаварського районного суду міста Харкова з заявою про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2012/2-922/11. Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01 серпня 2023 року у справі № 700/3521/15-ц. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України "Перехідні положення" у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Відповідно до Постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 01 серпня 2023 року у справі № 700/3521/15-ц. Аналіз пункту 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20). Так, відповідно до ч.5 ст. 47 ЗУ № 606-XIV від 21.04.1999, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Відповідно до ч.5 ст. 47 ЗУ № 606-XIV від 21.04.1999, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Як вже було встановлено судом, 05.02.2015 Індустріальним відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про повернення виконавчого документа Стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ № 606-XIV від 21.04.1999 ). Отже, ПАТ «Укр Сиббанк», або ж його правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» мали право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом року, тобто до 06.02.2016 , що ними зроблено не було. Відтак, варто зазначити, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент відступлення права вимоги заявнику (16.09.2019) сплинув. Після цієї заміни, тобто близько 6 років, заявник, ТОВ «ФК «Фінрайт» не цікавився станом виконавчого провадження, права вимоги в якому за кредитним договором до боржників за виконавчим листом 2012/2-922/11 ним було придбано. Крім того, як встановлено судом, ТОВ «ФК «Фінрайт» купив (набув) право вимоги до відповідачів за кредитним договором у справі №2012/2-922/11 вже після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Відтак, строк пред`явлення виконавчого документу пропущений без поважних причин первісним стягувачем задовго до придбання ТОВ «ФК «Фінрайт» права вимоги до до відповідачів за кредитним договором, та, відповідно, ще до набуття Товариством статусу стягувача у вищенаведеному виконавчому листі. Відповідно до статті 433 ЦПК України У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу. Відповідно до висновку Верховного Суду, зокрема у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Згідлно ч. 1 ст.519 ЦК України,первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). В свою чергу представником заявника недоведенено належними, допустимими та достатніми доказами жодної поважної причини для поновлення пропущеного строку, пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, а отже суд відмовляє заявнику у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2012/2-922/11 Також враховуючи, що від питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання залежить можливість видачі дублікату виконавчого листа, а тому, оскільки підстав для поновлення такого строку суд не встановив, відсутні й законні підстави для видачі дублікату виконавчого листа. На підставі викладеного та керуючись ст. 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт»» про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2012/2-922/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30.10.2025

Суддя В.В. Труханович