У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши заяву адвоката Цапенко С.С. подану в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

на адресу Подільського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката Цапенко С.С. подана в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позов до подання позовної заяви, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах ціни позову, а саме у розмірі 1134000 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі) грн 00 коп, що обліковуються на банківських рахунках банків та будь-яких інших фінансових установ та накласти арешт на криптовалютні активи, які належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі, еквівалентному 1134000 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., що обліковуються на рахунках (криптовалютних гаманцях) криптовалютної біржі «BINANCE» (інтернет компанія binance.com).

Заявник зазначає, що має намір звернутися до суду з цивільним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «AUDI A6» (державний номер на момент продажу: НОМЕР_4, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , 2019 рік випуску) від 17.07.2025 НОМЕР_5.

Однак у даній заяві просить накласти арешт саме на грошові кошти та на криптовалютні активи, які належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Також зазначає, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва від 01.08.2025 відкрито провадження у справі № 759/15395/25 та призначене підготовче засідання у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 124 116 доларів США.

Тому на його думку, договір відчуження автомобіля був укладений з метою запобігання звернення стягнення на майно ОСОБА_2 за судовим рішенням у справі про стягнення заборгованості за договором позики та має всі ознаки фраудаторного правочину.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суддя прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду у разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник зазначає, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва відкрито провадження та призначене підготовче засідання у справі № 759/15395/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 124 116 доларів США.

Згідно з реєстраційної картки вхідного документу від 10.07.2025 № 48404/25-Вх 10.07.2025 до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Цапенком Сергієм Станіславовичем, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Відповідач у справі № 759/15395/25 ОСОБА_2 має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС, тому достеменно знав про те, що до суду надійшла зазначена позовна заява, оскільки йому направлялися копії всіх поданих до суду документів, що підтверджується відповідною квитанцією № 3950497 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Нещодавно заявнику стало відомо, що 17.07.2025 ОСОБА_2 продав належний йому коштовний автомобіль «AUDI A6» (державний номер на момент продажу: НОМЕР_4, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , 2019 рік випуску) ОСОБА_3 за 1134000 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі) грн 00 коп (Договір КП укладений в ТСЦ за № НОМЕР_5 від 17.07.2025). Зараз цей автомобіль має державний номер: НОМЕР_3 .

Таким чином, на переконання заявника, договір відчуження автомобіля був укладений з метою запобігання звернення стягнення на майно ОСОБА_2 за судовим рішенням у вищезазначеній справі №759/15395/25 про стягнення заборгованості за договором позики.

Однак, згідно матеріалів поданої заяви, позивач із заявою про забезпечення позову саме у справі №759/15395/25, з метою виконання майбутнього судового рішення у такій справі, не звертався.

Натомість зазначає, що має намір звернутися до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля «AUDI A6» (державний номер на момент продажу: НОМЕР_4, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , 2019 рік випуску) від 17.07.2025 НОМЕР_5, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тому з огляду на те, що ОСОБА_2 своїми діями очевидно намагається уникнути виконання зобов`язань зі сплати боргу за договором позики, зазначає, що у заявника є вагомі підстави остерігатися такого використання коштів ОСОБА_2 , яке може призвести до неможливості виконання імовірних рішень судів у цій справі та у справі про стягнення боргу за договором позики. Так само у заявника існують обґрунтовані побоювання щодо подальшого відчуження автомобіля ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що згідно відповіді РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 16.10.2025 зазначено, що 17.07.2025 в ТСЦ № 8046 транспортний засіб AUDI A6, 2019 року випуску, об`єм двигуна 2995 см3, номер кузова НОМЕР_2 з ОСОБА_2 перереєстровано на нового власника фізичну особу, підстава - договір купівлі-продажу НОМЕР_5 від 17.07.2025, укладений в ТСЦ № 8046.

Щодо надання інформації про вартість транспортного засобу - оскільки ці дані є інформацією з обмеженим доступом, така інформація РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві заявнику не повідомлялася.

Отже жодних доказів, що автомобіль «AUDI A6» (державний номер на момент продажу: НОМЕР_4, VIN код ТЗ: НОМЕР_2 , 2019 рік випуску) проданий ОСОБА_3 саме за 1 134 000,00 грн у матеріалах заяви немає.

Таким чином, ціна майбутнього позову у розмірі 1 134 000,00 грн, у межах яких заявник просить накласти арешт на грошові кошти та криптовалютні активи, які належать ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі, еквівалентному 1134000 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі) грн 00 коп., що обліковуються на рахунках (криптовалютних гаманцях) криптовалютної біржі «BINANCE» (інтернет компанія binance.com), жодними доказами не підтверджується.

На підставі наведеного, суд з урахуванням розумності, співмірності і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову до подання позовної заяви, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову та предметом майбутніх позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшов висновку, що відсутні достатні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках та рахунках будь-яких інших фінансових установ, та криптовалютних активів, які належать ОСОБА_2 у розмірі, еквівалентному 1 134 000,00 грн, у зв`язку із чим, у такій заяві слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви адвоката Цапенко С.С. поданої в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 24 жовтня 2025 року.

СуддяО. І. Якимець