УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 521/387/25

провадження № 61-12346ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. 08 cічня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company з позовом, у якому просив:

1) визнати незаконною бездіяльність «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company у проведенні перерахунку переплачених відсотків за договорами позик № -387779 від 24 жовтня 2024 року, № -401932 від 03 листопада 2024 року та № -4247 від 20 листопада 2024 року на загальну суму 5 324,18 грн;

2) зобов`язати «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company провести перерахунок та виплатити незаконно сплачені ним відсотки у розмірі 5 324,18 грн;

3) зобов`язати «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company надати йому можливість сплатити борг за договором позики № -453010 від 12 грудня 2024 року у сумі, яку отримав, а саме 3 607,50 грн;

4) зобов`язати «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000 грн;

5) звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

2. Малиновський районний суд міста Одеси ухвалою від 22 січня 2025 року повернув ОСОБА_1 позов з підстав несплати судового збору та ненадання доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів листом з описом вкладення.

3. Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

4. Постановою від 15 квітня 2025 року Одеський апеляційний суд ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2025 року змінив, виклавши мотивувальну частині в редакції цієї постанови. В іншій частині ухвалу суду залишив без змін.

5. Мотивував тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для покладення на позивача обов`язку зі сплати судового збору за подання позову, який стосується захисту його прав як споживача. Водночас, апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про невиконання позивачем обов`язку з надання доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачу, який є іноземною юридичною особою.

6. 05 жовтня 2025 року ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний Суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року, а справу повернути на новий розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси.

7. Посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для повернення позову, оскільки позовні вимоги заявлені ним як споживачем, а отже суд першої інстанції помилково зобов`язав його сплатити судовий збір за подання позову. Також заявник вважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про невиконання ним вимог процесуального закону щодо надсилання копії позовної заяви відповідачу, оскільки процесуальний закон звільняє позивача від такого обов`язку за умови відсутності у іншої сторони зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

8. Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

9. Правове питання, порушене у касаційній скарзі, стосується дотримання судом першої інстанції, з висновком якого частково погодився апеляційний суд, вимог процесуального закону під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду.

10. Відповідно до частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

11. Залишаючи позов без руху, Малиновський районний суд м. Одеси зобов`язав позивача надати докази сплати судового збору та докази надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення. Суд вважав, що правовідносини позивача та відповідача підпадають під договірні правовідносини, а тому до них не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, суд вважав, що за умови відсутності зареєстрованого електронного кабінету відповідача у підсистемі «Електронний суд» належним виконанням позивачем вимог процесуального закону буде надання доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї доказів відповідачу листом з описом вкладення.

12. ОСОБА_1 на усунення недоліків подав до суду заяву, в якій наполягав на тому, що звільнений від сплати судового збору та звільнений від обов`язку надсилати відповідачу копію позовної заяви листом з описом вкладення з огляду на обов`язок відповідача як юридичної особи зареєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд».

13. Ухвалою від 22 січня 2025 року Малиновський районний суд м. Одеси повернув позов особі, яка його подала, оскільки ОСОБА_1 не усунув її недоліки.

14. У касаційній скарзі заявник наполягає на тому, що виконав належним чином вимоги процесуального закону, оскільки звільнений від обов`язку надавати докази надсилання копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи у разі відсутності зареєстрованого кабінету у підсистемі «Електронний суд» у відповідача - юридичної особи. Також заявляє, що неуповноважений сплачувати судовий збір за позов, спрямований на захист його прав як споживача.

15. Суд апеляційної інстанції надав оцінку діям місцевого суду в частині зобов`язання сплати судового збору, вказавши, що позовні вимоги стосуються захисту прав ОСОБА_1 у споживчих правовідносинах, в зв`язку з чим змінив ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2025 року, виклавши її мотиви в редакції постанови від 15 квітня 2025 року.

16. В зв`язку з тим, що питання стосовно законності дій суду першої інстанції в частині зобов`язання позивача сплатити судовий збір вже суд апеляційної інстанції вирішив у оскаржуваній постанові, то колегія суддів не надає оцінку доводам касаційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині вимоги про надання доказів сплати судового збору.

17. Водночас в частині вимоги судів першої та апеляційної інстанцій стосовно надання доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачу колегія суддів дійшла такого висновку.

18. Відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

19. Згідно з частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

20. Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

21. Згідно з частиною шостою статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

22. Отже, процесуальний закон зобов`язує юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, у обов`язковому порядку реєструвати електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд».

23. У пункті 5.41 Розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), встановлено, що електронний кабінет - персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

24. Відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ Положення процедура реєстрації електронного кабінету юридичної особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису керівника такої юридичної особи, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Сертифікат кваліфікованого електронного підпису такої посадової особи повинен містити ідентифікаційні дані як юридичної, так і посадової особи.

25. Згідно з частинами першою та п`ятою статті 22 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» формування та видача кваліфікованого сертифіката відкритого ключа без ідентифікації особи, ідентифікаційні дані якої міститимуться у кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, не допускаються.

26. Ідентифікація особи здійснюється кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг (його відокремленим пунктом реєстрації) шляхом перевірки та підтвердження належності юридичній особі, яка звернулася за отриманням послуги формування кваліфікованого сертифіката відкритого ключа, ідентифікаційних даних особи, отриманих кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг (його відокремленим пунктом реєстрації). Під час перевірки цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи (з метою формування кваліфікованого сертифіката електронної печатки або автентифікації веб-сайту) чи фізичної особи - підприємця (з метою формування кваліфікованого сертифіката електронної печатки) кваліфікований надавач електронних довірчих послуг зобов`язаний використовувати інформацію про юридичну особу чи фізичну особу - підприємця, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або в торговельному, банківському чи судовому реєстрі, який ведеться країною резидентства іноземної юридичної особи, а також пересвідчитися, що обсяг цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи чи фізичної особи - підприємця є достатнім для формування та видачі кваліфікованого сертифіката відкритого ключа або автентифікації веб-сайту.

27. Згідно з пунктом 5.5 Розділу І Положення ідентифікаційні дані особи - для юридичних осіб: ідентифікаційний код юридичної особи (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, - код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України).

28. Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру таких відомостей, як, зокрема, ідентифікаційні коди для їх присвоєння юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, відокремленим підрозділам юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, суб`єктом державної реєстрації - протягом п`яти днів з дня отримання відповідної заявки.

29. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

30. Отже, згідно з чинним законодавством новоствореній юридичній особі під час проведення державної реєстрації присвоюється, зокрема, індивідуальний ідентифікаційний код, який використовується, зокрема, для ідентифікації цієї юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також під час реєстрації електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд».

31. Перевірка за вказаним у касаційній скарзі ідентифікаційним номером відповідача «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company дає підстави для висновку про відсутність даних про реєстрацію цієї юридичної особи відповідно до законодавства України.

32. Оскільки обов`язок реєструвати електронний кабінет цивільний процесуальний закон покладає лише на юридичних осіб, зареєстрованих відповідно до законодавства України, до числа яких юридична особа - відповідач не входить з огляду на відсутність даних стосовно неї в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних формувань, то обов`язок реєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» на відповідача не розповсюджується.

33. Перевірка відомостей в підсистемі «Електронний суд» за ідентифікаційним номером юридичної особи - відповідача, зазначеним у касаційній скарзі ОСОБА_1 , вказала на відсутність зареєстрованого електронного кабінету у юридичної особи - відповідача.

34. За таких обставин на позивача покладався процесуальним законом обов`язок з надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами саме листом з описом вкладення.

35. Зазначене дає підстави для висновку про обґрунтованість висновку місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, в частині невиконання ОСОБА_1 вимог ухвали суду щодо надання доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів відповідачу у паперовій формі листом з описом вкладення.

36. Доводи касаційної скарги такого висновку не спростовують, зводяться до незгоди з судовими рішеннями та до суб`єктивного тлумачення норм процесуального законодавства, відмінного від чинної правозастосовчої практики, а отже не є безумовною підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

37. За таких обставин колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою.

38. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

39. Оскільки касаційна скарга визнана необґрунтованою, а застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22 січня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до «Golden Interest Group Limited» Private Limited Company про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

,

Є. В. Петров

В. В. Пророк