Справа № 694/2246/25
провадження № 2/694/1034/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі
головуючого - судді Кравченко Т.М.,
з участю секретаря судового засідання Литвин Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини,
29.07.2025 року ОСОБА_1 звернулась до з позовом, в якому просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_3 трирічного віку. Також, просить стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн..
В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач є батьком її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач не працює, так як доглядає дитину, і не може самостійно забезпечувати себе і дочку. Крім того, позивач хворіє, що ускладнює можливість її працевлаштування. Відповідач ухиляється від утримання матері дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. В витратах пов`язаних з утриманням матері дитини участі не приймає.
Ухвалою від 07.08.2025 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 також звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.
За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком, а позивач ОСОБА_1 матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
З витягів з реєстру Звенигородської територіальної громади вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8-9).
Позивач ОСОБА_1 має ряд захворювань: кіста жовтого тіла правового яєчника, правобічний нефроптоз, хронічний пієлонефрит зліва, мікроліти нирок, хронічний поверхневий гастрит, синдром недостатності вітаміну Д (а.с.10-14).
Згідно з довідкою № 661 від 29.07.2025 року, виданою центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПСЗН Звенигородської РДА та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. щомісяця (а.с.18).
Іншої матеріальної допомоги позивач ОСОБА_1 не отримує (а.с.19-20).
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК Українижінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84та статей 86 і 88цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню.
При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду.
Позивач просить стягувати аліменти в розмірі частки від заробітку відповідача. Відповідач повністю визнав позов та не заперечує проти стягнення аліментів в такому розмірі.
Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а отже має можливість працювати та брати участь в матеріальному утриманні матері дитини, яка у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років не має самостійного заробітку і тому потребує матеріального забезпечення.
Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 29.07.2025 року.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі1211 грн. 20 коп.
Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Представником позивача подано до суду копію договору про надання правничої допомоги від 29.07.2025 року, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, акт виконаних робіт від 29.07.2025 року, розрахунок від 29.07.2025 року та квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.07.2025 року на суму 5000,00 грн., а тому суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правову допомогу, понесені позивачем у розмірі 5000 грн.
На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 85 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на її утримання, аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 29 липня 2025 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Т.М. Кравченко