Справа № 194/385/25
Номер провадження № 2/194/456/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні позовну заяву представника позивача адвоката Ракоїд Людмили Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Ракоїд Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась через систему «Електронний суд» до суду з позовною заявою до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовну вимогу мотивує тим, що Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 . Згідно будинкової книги в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Власником даного житлового будинку є ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. №34/02-14 від 13 лютого 2025 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки при перевірці в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно житлового будинку інформація про право на житловий будинок відсутня, що не дозволяє нотаріусу визначити безспірність права власності спадкодавця на це майно. Просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку по АДРЕСА_1 .

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, однак представник позивача надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити вимоги.

Представник відповідача не з`явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак представник позивача надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності.

Треті особи не з`явились у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідно до технічного паспорта, нерухоме майно - житловий будинок, літня кухня, 3 сараї, погреб, колодязь, вбиральня, огорожа розташовано на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на право власності на землю сері ЛГ №, виданого 22.09.1993 року Гречишкіною сільською радою на підставі рішення ради від 15.09.19993 року б/н, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності №49 земельна ділянка 0,334 га по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Відповідно до договору дарування, посвідчений секретарем виконкому Гречишкіної сільської ради Гречишкіною Н.С. 25.08.1993 року за реєстровим номером №109 ОСОБА_5 подарував ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 , який розташований на землях Гречишкіної сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. №34/02-14 від 13 лютого 2025 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки при перевірці в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно житлового будинку інформація про право на житловий будинок відсутня, що не дозволяє нотаріусу визначити безспірність права власності спадкодавця на це майно.

Відповідно до п. 4.21 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Отримання витягу з Державного земельного кадастру можливе за наявності кадастрового номеру земельної ділянки, але в державному акті на землю він відсутній.

На запит до органу Держгеокадастру щодо надання інформації по земельній ділянці ОСОБА_4 , позивачем отримано відповідь про неможливість надати запитувану інформацію без пояснення причин.

Також, судом враховується, що село Гречишкине розташоване у Новоайдарській селищній громаді Щастинського району Луганської області.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією вся територія Новоайдарської селищної територіальної громади Луганської області з 25.02.2022 року є тимчасово окупованою РФ територією України.

Отже, запитати необхідну інформацію щодо майна для видачі свідоцтв про право на спадщину на заявлене спадкоємцем майно у позивача немає можливості.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року витребувано у Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. належним чином завірена копія спадкової справи, заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З наданої на виконання ухвали суду копії спадкової справи №61/23 від 24.11.2023 року, вбачається, що при зверненні до нотаріуса з заявою ОСОБА_1 зазначив інформацію про існування ще двох спадкоємців за законом першої черги до майна померлого ОСОБА_4 . Іншими спадкоємцями є: його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , яких суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. З заявою про отримання спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся тільки ОСОБА_1 .

У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є час смерті особи.

Згідно ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1298 ЦК України, ч.10 ст.67 Закону України«Про нотаріат»).

Згідно з ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 21 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини, в межах спадкової справи подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини.

Позивачем така заява була подана та відповідно була заведена спадкова справа.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради.

Відомо, що спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, то у відповідності до ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Проте суду невідома інформація стосовно прийняття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 .

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню, та необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,334 га по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Оскільки відповідач не ставить питання щодо стягнення судового збору з відповідача, тому суд не вирішує це питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1120, 1221, 1261, 1267, 1268, 1296, 1298 ЦК України та ст. ст. 13, 19, 76, 77, 81, 141, 247, 258, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву представника позивача адвоката Ракоїд Людмили Вячеславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,334 га по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін