Справа № 452/1465/25
Провадження №2/452/833/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2025 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Новіцької Марини Миколаївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Новіцької М.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу, який зареєстровано між сторонами 23 лютого 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №36. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Новіцька М.М. вказала, що сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі народилися у сторін під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Крім того, представник позивача зазначила, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказане призвело до того, що сім`я існує формально, сторони фактичного припинили шлюбні відносини, проживають окремо та не ведуть спільне господарство. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить його інтересам (а.с.1-2,47-48).

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб без їх виклику та вперше було призначено розгляд справи по суті на 23 червня 2025 року о 10 год. 00 хв. (а.с.17,46), який було відкладено на 09 вересня 2025 року о 09 год. 00 хв. та в подальшому на 29 жовтня 2025 року о 09 год. 00 хв. (а.с.27,34).

ОСОБА_1 про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа на електронну адресу, зазначену в позовній заяві (а.с.41).

Крім того, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Новіцька М.М. про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа на електронну адресу, зазначену в позовній заяві (а.с.40).

При цьому, сторона позивача заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подала.

Крім того, жодних заяв з процесуальних питань від сторони позивача до суду не надходило.

Відповідачу ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття провадження від 19 травня 2025 року та копія позовної заяви з додатками, а також повідомленняпро дату, час і місце розгляду справи тричі було направлено за її зареєстрованим місцем проживання, однак поштові конверти повернуто на адресу суду не врученими адресату із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.24-25,31-32,42-43). Крім того, SMS-повідомлення із викликом до суду, направлене на номер телефону відповідача, зазначений позивачем у позовній заяві, двічі не доставлені з причини «абонент тимчасово недоступний» (а.с.30,58).

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.11 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.39).

Відтак, виходячи з викладеного, відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому, відповідач заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.

Суд, з`ясувавши позицію сторони позивача, викладену в позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Із копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що 23 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис №36 (а.с.4,50).

Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі народилися у сторін під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (а.с.8,9,54,55).

З письмових пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що сімейне життя у сторін не склалося через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, наявність різних поглядів на життя, часті сварки та непорозуміння, у зв`язку з чим сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Вказане призвело до того, що сім`я розпалася, сторони фактичного припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного та не ведуть спільне господарство, відтак шлюб існує формально. За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить його інтересам (а.с.1-2,5,6,7,47-48,51,52,53).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечувала.

Таким чином, на переконання суду, відповідач ОСОБА_2 вищезазначені обставини у справі не оспорювала, фактично їх визнала, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Позивач ОСОБА_1 за змістом позову прохав позов задовольнити, письмово заперечував проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-2,47-48).

Відповідач ОСОБА_2 клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв.

За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини.

Спору щодо визнання місця проживання дітей та про поділ спільного майна подружжя на час розгляду даної справи немає.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 у зв`язку з реєстрацією шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище (а.с.4,50).

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в особі його представника - адвоката Новіцької Марини Миколаївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Самборі Львівської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 23 грудня 2020 року, орган, що видав 4634, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Великий Кобилин Овруцького району Житомирської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 23 лютого 2023 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідний актовий запис №36 від 23 лютого 2023 року, які мають двох спільних неповнолітніх дітей.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ