Справа № 523/1698/25
Провадження № 2/522/4062/25
27 жовтня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю,
18 лютого 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси із позовом про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з лютого 2008 року до дня смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Мотивує вимоги тим, що після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, до складу якої увійшло все майно померлого. За життя померлого, заповіт не складено. Оскільки позивач проживав із спадкодавцем більше як шістьнадцяти років до часу відкриття спадщини, він є спадкоємцем четвертої черги за законом. Інші спадкоємці за законом, відсутні. Отже позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину за відсутності судового рішення, про що надано лист приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. Від 28.11.2024 року вих. № 640/02-14.
Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року, позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в загальному порядку.
В судовому засіданні 22 жовтня 2025 року, представник позивача адвокат Бурега Ігор Володимирович просив задовольнити позов у повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні обставини по справі, які перевірені письмовими доказами, які містяться у матеріалах справи.
Як встановлено ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.76 ЦПК України).
Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 , народився у м. Новоград-Волинський Житомирської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 09 січня 1996 року Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 13 липня 2024 року складено відповідний актовий запис №5397 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
З 2001 року ОСОБА_2 проживав однією сім`єю у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_4 матерію позивача, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .
За життя перебуваючи у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 29.09.2003 року придбали квартиру за АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу та реєстраційним посвідченням.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Одеса, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09.12.2021 року.
Позивач після смерті матері успадкував 1/2 квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом з реєстру речових прав.
З лютого 2008 року ОСОБА_2 проживав з позивачем ОСОБА_1 однією сімєю за адресою - АДРЕСА_1 .
За час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, несли витрати по господарству, по комунальними послугам, як батько і син.
Згідно Акту, виданому керуючою компанією «КЛЕВЕР» від 14.01.2025 року, яким сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підтвердили, що в квартирі АДРЕСА_2 позивач та ОСОБА_2 вели спільне господарство більше п`ятнадцяти років.
Факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_2 , підтверджується також оглянутими судом квитанціями та платіжними дорученнями про оплату комунальних з ТОВ «Інфокс» та ВАТ «ЕК» Одесаобленрго» та ОСОБА_1 по адресі АДРЕСА_1 .
Позивач підтверджує той факт, що оплатив послуги за поховання ОСОБА_2 ..
Допитані в якості свідків сусід позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю із ОСОБА_1 більше шістьнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків і спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Положення ч. 1 ст. 1218 ЦК України передбачають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Приморського державного нотаріальної контори у місті Одеса та за його заявою заведена спадкова справа №102/2024 до майна померлого ОСОБА_2 . Інших спадкоємців немає.
Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, що зазначено у листі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. Від 28.11.2024 року вих. №640/02-14, згідно змісту якого для встановлення факту проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю необхідно звернутися до суду.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, про що наведено ч.4 ст.263 ЦПК України.
Положеннями ст. 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.
Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Згідно ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК(2947-14) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.
Таким чином, ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 з лютого 2008 року по день смерті ОСОБА_2 тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем має для позивача юридичне значення, оскільки від цього факту залежить можливість реалізації ним спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлення вказаного юридичного факту потрібно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно спадкодавця, щодо якого не існує спору про право у зв`язку із відсутністю інших спадкоємців.
Таким чином, вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12 ,81, 258, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з лютого 2008 року до дня смерті ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Р. Д. Абухін