Справа № 369/5992/25
Провадження № 2/369/6824/25
УХВАЛА

30.10.2025 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Мартиненко В. С. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області з вказаною заявою звернулася ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

У постанові Верховного Суду від 24.06.2024 у справі 554/7669/21 викладено висновок про те, що положення частини першої статті 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місяця проживання або перебування фізичної особи - позивача. Тому позови, наведені у частині першій статті 28 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування позивача, відмінним від зареєстрованого.

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 .

Зареєстрованим місцем проживання позивача як внутрішньо переміщеної особи є АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.

Статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено порядок реєстрації місця проживання внутрішньо переміщеної особи, відповідно до якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.???

У постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 409/2636/17 зазначено, що відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції має виконати вимоги частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з`ясувати, чи включено відповідачів до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, оскільки запроваджені законодавцем заходи спрямовані на те, щоб повідомити усіх учасників розгляду справи про перебування спору на вирішенні суду з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя.??

А отже, саме ця адреса і має вважатися адресою місця проживання позивача для цілей визначення підсудності цієї справи.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Водночас у позовній заяві зазначено, що фактично позивач разом з дітьми проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Оскільки судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Київ, Святошинський район, водночас позивач повідомила, що фактично проживає в Київській області, суд дійшов висновку про те, що хоча позивачем обрано підсудність справи за власним місцем проживання, враховуючи територіальну наближеність місця проживання відповідача до фактичного місця проживання позивача, доцільним буде передати вказану справу саме за зареєстрованим місцем проживання відповідача - до Святошинського районного суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 31, 260, 261, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передати на розгляд за територіальною підсудністю Святошинського районного суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Мартиненко В.С.