Провадження №: 2/752/3360/25
РІШЕННЯ

Іменем України

27.10.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І. А.

при секретарі судового засідання - Сінчук І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (далі - ТОВ «ФК «Артеміда-Ф») звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №29352 від 02 вересня 2019 року в розмірі 41 398,29 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40 грн та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 вересня 2019 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №29352, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 40 000,00 гривень, який надано в наступному порядку: у розмірі 30 000,00 грн на номер рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; 10 000,00 грн на поточний рахунок № НОМЕР_2 ТДВ «Страхова компанія «Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів встановлених договором добровільного страхування №PR-107230 від 02 вересня 2019. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення не пізніше 17 лютого 2020 року, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 195,00 % (процентів) річних, тип процентної ставки - фіксована. Загальні витрати за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 62 053,32 грн. Загальна вартість кредиту для позичальника складає 62 053,32 грн.

15 червня 2020 року між ТОВ «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір відступлення прав вимоги №20200615/2, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №29352 від 02 вересня 2019 року, що укладений між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 .

Сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 20 листопада 2024 року становить 41 398,29 грн., яка складається з наступного: 24 272,42 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8 040,00 грн - заборгованість за відсотками, 990,00 грн - заборгованість за пенею, 1955,08 грн - 3% річних, 6139,89 грн - інфляційне збільшення.

Посилаючись на вказаній обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 23 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

Копія позову з додатками була направлена відповідачу позивачем при зверненні до суду в системі «Електронний суд» у порядку виконання вимог абзацу 2 частини першої статті 177 ЦПК України.

Відповідач по справі повідомлявся судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулось з відміткою «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою».

Однак, 11 лютого 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення примірника позовної заяви з додатками на адресу Адвокатського об`єднання «Захист» на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2. До заяви долучено ордер на правову допомогу на адвоката Зачепіло З. Я.

Примірник позовної заяви з додатками був направлений на електронну адресу адвоката Зачепіло З. Я. та доставлено до його електронного кабінету 08 квітня 2025 року.

Однак, відзив від відповідача та його представника до суду не надійшов.

Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що 02 вересня 2019 року між позивачем ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №29352. Договір підписаний відповідачем власноруч, зазначено його персональні дані та поточний рахунок/картку позичальника.

Відповідно до пункту 1.1. вказаного договору сторони підтверджують, що правовою основою для укладення даного договору є заява на видачу кредиту оформлена позичальником 02 вересня 2019 року, що є додатком № 1 до договору.

Згідно умов даного договору, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 40 000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти кредитодавцю, відповідно до умов, зазначених у договорі (пункт 2.1).

Сума кредиту надається позичальнику шляхом перерахування з поточного рахунку кредитодавця у розмірі 30 000,00 грн на поточний рахунок/картку позичальника № НОМЕР_1 ; у розмірі 10 000,00 грн на поточний рахунок № НОМЕР_2 ТДВ «Страхова компанія «Проксіма» з метою оплати позичальником страхових платежів (страхових сум) встановлених договором добровільного страхування PR-107230 від 02 вересня 2019 року (пункт 2.1.1 договору).

Згідно з пунктом 2.1.3 договору кредит повертається, а проценти сплачуються позичальником шляхом періодичних виплат 1 раз на 14 календарних днів у національній валюті.

За змістом пункту 3.1., 3.2., 3.3 договору про споживчий кредит, сторони домовились про наступні окремі умови договору, передбачені графіком платежів, що подається в Додатку № 2 та є невід`ємною частиною договору та позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом рівними частинами у сумі та строки визначені графіком платежів. Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить 62 053,32 грн.

У розділі V договору зазначено відповідальність за порушення умов договору. Зокрема, пункті 5.1 пункті 5.2 передбачено, що якщо позичальник не сплатив/не повністю сплатив періодичний платіж в день настання дати його належної сплати, визначеної графіком платежів, а також протягом 5 календарних днів після настання дати платежу, то на 6-й день від дати неналежної сплати позичальник, якщо тільки він не звільнений від обов`язку сплачувати пеню, згідно чинного законодавства, зобов`язаний одноразово сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі 100 грн, а в подальшому починаючи з 7-го дня 10 грн за кожний календарний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня і не більше за 15 відсотків суми простроченого платежу. Строк нарахування пені не може бути більшим строку дії договору, але в будь-якому випадку сукупний розмір нарахованих штрафу та пені не повинен перевищувати 50% від суми наданого кредиту.

Крім того, 02 вересня 2019 року відповідач підписав заявку на видачу кредиту №100087731, паспорт споживчого кредиту та графік платежів, згідно яких сума кредиту становить 40 000,00 грн, строк кредитування: 168 днів, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), складає 62 053 грн 32 коп.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Також, статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого, відповідач отримав кредитні кошти та зобов`язався їх повернути.

Згідно з платіжним дорученням № CRD_107230 від 02 вересня 2019 року, проведено платіж на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 30 000,00 грн, призначення якого: Надання фінансового кредиту, зг. кред. дог. № 29352 від 02.09.2019 р. Без ПДВ».

Згідно з платіжним дорученням № CRD_107230 від 02 вересня 2019 року ТОВ «ФК «Кредіплюс» проведено платіж на суму 10 000,00 грн., призначення якого: сплата страхового платежу зг.дог.страхування № PR-107230 від 02.09.2019 (за рахунок кредиту за договором КД№ 29352 від 02.09.2019) Без ПДВ.

Вказаний картковий рахунок № НОМЕР_3 зазначений відповідачем у розділі реквізити та підписи сторін договору про споживчий кредит.

Позикодавець ТОВ «ФК «Кредіплюс» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, однак, в порушення положень договору позики та вимог статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач користуючись коштами наданими йому кредитором, не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання, передбачені умовами договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування коштами, у зв`язку із чим у нього утворилася заборгованість за вищезазначеним правочином.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

15 червня 2020 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено договір відступлення прав вимоги № 20200615/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» відступило ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за плату належні йому права вимоги до боржників, які зазначені в реєстрі боржників.

Згідно витягу з реєстру боржників, додатку № 1 до договору відступлення права вимоги № 20200615/2 від 15 червня 2020 року, вбачається, що у ОСОБА_1 згідно кредитного договору №29352 від 02 вересня 2019 року, сума заборгованості становить 33 303 грн. 32 коп., з яких 24 272 грн. 42 коп. - сума основного боргу за кредитом, 8 040 грн. 90 коп. - сума нарахованих процентів.

Аналогічні суми зазначені у розрахунку заборгованості, сформованого 20 листопада 2024 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», а саме: станом на 20 листопада 2024 року за договором про споживчий кредит № 29352 від 02 вересня 2019 року, у ОСОБА_1 наявна заборгованість в сумі 41 398 грн 29 коп., що складається із: 24 272 грн 42 коп. - сума заборгованості за тілом кредиту; 8 040 грн 90 коп. - сума заборгованості за відсотками; 990,00 грн - заборгованість за пенею, нарахована первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги, 3 % річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України - 1 955 грн 08 коп. (період нарахування 18 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року); інфляційне збільшення - 6 139 грн 89 коп. (період нарахування з 18 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року).

Позивачем нараховано відповідальність у виді інфляційних втрат за період з 18 лютого 2020 року по 23 лютого 2022 року, а також 3% річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Отже, з урахуванням викладеного вище, позивач у цій справі довів належними та допустимими доказами своє право вимоги до відповідача, в той час як останній своїх заперечень щодо розрахунку заборгованості чи доказів виконання зобов`язань перед позивачем не надав.

Судом також враховано, що відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву, відтак не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог.

За положеннями частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про споживчий кредит №29352 від 02 вересня 2019 року в розмірі 41 398 грн 29 коп.

Щодо вирішення питання про відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 33 «Правил адвокатської етики» єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

При зверненні до суду з позовом стороною позивача надано договір про надання правової допомоги №20241118-9К від 18 листопада 2024 року, укладений між ТОВ «ФК «Артеміда Ф» та адвокатом Бачинським О.М., розрахунок суми судових витрат у справі, копію ордера про надання правничої допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001477.

В силу пункту 4.2. Договору від 18 листопада 2024 року у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду в розмірі 7000 грн, а відповідно пунктом 4.5. Договору обумовлено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін (сторонами). Акт надсилається клієнту поштою (електронною поштою, передається особисто). На письмову вимогу клієнта, адвокат може надати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги. Пункт 4.6. вказаного Договору визначає, що акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на акт.

Отже, позивачем доведено належними та допустимими доказами отримання правової допомоги адвокатом Бачинським О. М.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.

Оскільки відповідач своїх заперечень щодо заявленої позивачем суми правчиної допомоги не висловив, суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.

З урахуванням зазначеного, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до платіжної інструкції від 03 грудня 2024 року № 929 позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

Таким чином, у відповідності до статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 526, 549, 550, 611, 613, 615, 627, 629, 631, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, статями 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за договором про споживчий кредит №29352 від 02 вересня 2019 року в розмірі 41 398 (сорок одна тисяча триста дев`яносто вісім) грн 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», , адреса місцезнаходження: вул. С.Бандери, буд. 87, офіс 54, м. Львів, 79013.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду виготовлено 27 жовтня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук