Справа № 509/5598/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року с-ще. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого?судді Спічака Вадима Олексійовича,

за участю:

секретаря судового засідання?Попочебенюк Владлени Олександрівни

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2025 року заявниця звернулась до суду в порядку окремого провадження,?з заявою?про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 , уродженця міста Херсон, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Леніно, Лемінський район, Автономна Республіка Крим, Україна.

Заява обґрунтована тим, що заявниця є невісткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт.?Леніно, Лемінський район, Автономна Республіка Крим, Україна, про що органом окупаційної влади 99100019 Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.04.2019 року.

З огляду на те, що смерть свекра ОСОБА_2 настала на тимчасово окупованій території України, заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки будь-які акти, видані органами чи посадовими особами на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків, у зв`язку з чим заявниця вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті свекра.

Листом від 06.05.2025 року вих. № 2187/24.25-21 Хаджибейським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті по причині відсутності належних повноважень органу, що видав свідоцтво.

Заявник вказує, що вона є єдиним членом сім`ї, який має можливість ініціювати питання встановлення факту смерті свого свекра, що настала на тимчасово окупованій території України, оскільки її чоловік - син ОСОБА_2 , вважається особою, зниклою безвісти за особливих обставин. В свою чергу встановлення вказаного факту є необхідним заявниці зокрема для реалізації та захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.10.2025 року заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої просить суд задовольнити вимоги, справу розглядати за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено,?що заявниця є невісткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб з ОСОБА_3 (сином померлого ОСОБА_2 ), серії НОМЕР_2 від 12.02.1994 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Херсон, актовий запис № 65, а також копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (сина померлого ОСОБА_2 ), серії НОМЕР_3 , актовий запис № 2015.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Херсон.

19 квітня 2019 року 99100019 Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 19.04.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 помер в Російській Федерації, Республіка Крим, Ленінський район, смт. Леніно.

Чоловік заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважається особою, зниклою безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 06 грудня 2023 року № 3, що підтверджується копією повідомлення про зникнення безвісти №2157 від 07 квітня 2023 року.

При дослідженні письмових матеріалів судом встановлено, що заявниця має намір встановити факт смерті свекра ОСОБА_2 , оскільки це має юридичне значення для належної реєстрації факту його смерті у встановленому законом порядку, отримання свідоцтва про смерть, що необхідно в подальшому для реалізації її майнових та немайнових прав.

В силу ч. 1?ст. 2 ЦПК України?завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1?ст. 4 ЦПК України?кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1?ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до?ст. 12 ЦПК України?цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Приписами?ст. 13 ЦПК України?закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього?Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1?ст. 293 ЦПК України?окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1?ст. 293 ЦПК України).

Положеннями п. 5 ч. 2?ст. 293 ЦПК України?встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 1?ст. 315 ЦПК України?суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 4, 5?ст. 317 ЦПК України?ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Так, відповідно до?статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»?тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія?Конституції?та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Датою початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є 20 лютого 2014 року.

При цьому, згідно з п. 1 ч. 1?ст. 3 вказаного Закону?тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з ч. ч. 1, 2?ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього?Закону?поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 3?ст. 9 Закону України «Про забезпечення праві свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»?будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно ч.1 ст.17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього?Закону?державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч.1?ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених?Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно зі?ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Враховуючи вищевикладене, заявник не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть свого свекра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер в в смт. Леніно, Ленінський район, Автомона Республіка Крим, Україна, так як смт. Леніно, Ленінський район, Автономна Республіка Крим, відноситься до «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376, та вся територія Автономної Республіки Крим з 20 лютого 2014 року перебуває в окупації, через що на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

В свою чергу під час вирішення питання щодо оцінки доказів, зокрема копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.04.2019 року, яке видано Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду даної категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia", "Ila § cu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами , що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

За викладених обставин надана заявником, копія свідоцтва про смерть від 19.04.2019 року, з врахуванням наведеної вище практики ЄСПЛ, як виняток, приймається судом до уваги під час розгляду даної справи як доказ, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), на тимчасово окупованій території ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись?Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,?Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,ст. ст. 12, 81, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву?? ОСОБА_1 , заінтересована особа - Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , уродженця міста Херсон, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Леніно, Лемінський район, Автономна Республіка Крим, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду. Рішення про встановлення юридичного факту смерті, є підставою для органів державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спічак В.О.