Номер провадження 2-о/754/507/25
РІШЕННЯ

Іменем України

03 листопада 2025 року Деснянький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

при секретарі - Сарнавському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просив суд встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_2 , 1942 р.н., яка є його матір`ю, до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що його матір ОСОБА_2 народилася у 1942 році та у період з 1989 року по 1991 рік проживала без реєстрації за адресою: с. Зорянка (Ємільчинського) Звягельського району Житомирської області, що підтверджується довідкою, виданою Барашівською сільською радою Звягельського району Житомирської області від 08.08.2025 року та заявами жителів с. Зорянка. Із аналізу зазначеного мати заявника до, а також на момент 24.08.1991 р. постійно проживала на території України, що відповідно вказує на те, що як вона, так і заявник має право на оформлення набуття громадянства України, проте, задля встановлення відповідного факту заявнику потрібно звернутися із відповідною заявою про встановлення такого факту. Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, в своїх заявах до суду просили проводити розгляд справи без їх участі та про задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явився, надіславши до суду свої письмові пояснення в яких зазначає, що наданий заявником пакет документів не є достатнім для встановлення юридичного факту, про який просить заявник, тому просить заяву залишити без задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в своїй письмовій заяві до суду просила проводити розгляд заяви без її участі та про задоволення заяви її сина.

Оглянувши заяву та додані до неї докази, судом встановлено наступне.

Заявник звернувся до суду з вимогами у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 вищевказаної статті, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження № НОМЕР_1 заявник ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його матір`ю вказана ОСОБА_2 , 1942 р.н.

В обґрунтування підтвердження факту постійного проживання на території України матері заявника суду надано: довідку за підписом в.о. старости Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області від 08.08.2025 року ОСОБА_4 про те, що громадянка ОСОБА_2 , 1942 р.н. місце народження Хайфа , громадянка Лівану, дійсно проживала без реєстрації за адресою: с. Зорянка, (Ємільчинського) Звягельського району Житомирської області з 1989 року по 1991 рік, про що посвідчують жителя села Зорянка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; заявами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_2 , 1942 р.н. місце народження Хайфа, громадянка Лівану, дійсно проживала без реєстрації за адресою: с. Зорянка, (Ємільчинського) Звягельського району Житомирської області з 1989 року по 1991 рік.

Рішення суду про встановлення факту постійного проживання його матері на території України, необхідно заявнику для формлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.І ст.8 ЗУ «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Респуоліки, Закарпатської України, Української Радянської Соніалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до п. 24 розділу ІІ Указу Президента України N215/2001 від 27.03.2001 року, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов?язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав.

Подання зобов?язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Згідно п.27 розділу ІІ Указу Президента України N215/2001 від 27.03.2001 року, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

6) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір?ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 розділу ІІ Указу Президента України N215/2001 від 27.03.2001 року передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (VPCP), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Інші способи, окрім як звернення до суду, задля підтвердження відповідного факту відсутні, оскільки відсутні будь-які документи, що доказують факт постійного проживання та є достатніми і допустимими задля оформлення набуття громадянства в розумінні міграційного законодавства, положення якого наведені вище.

Поряд з цим варто додати, що оформлення громадянства за територіальним походженням відбувається на підставі статті 8 Закону України «Про громадянство України» і може пов?язуватися із фактом проживання або постійного проживання на території України в певний час і такий факт може бути встановлено на підставі судового рішення.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 24 лютого 2021 року у справі №522/20494/18 (провадження №61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20), від 07 серпня 2023 року у справі № 756/16751/21 (провадження № 61-5793св23).

Враховуючи викладене, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з огляду на те, що доводи, якими вона обґрунтована знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 315, 316, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що громадянка ОСОБА_2 , 1942 р.н., яка є матір`ю громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України".

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його постановлення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 03.11.2025 року.

Суддя О.М. Панченко