БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/425/25
Справа № 356/758/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши клопотання представника позивача Салтикова Сергія Сергійовича про участь в судовому засіданні у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Березанського міського суду Київської області знаходиться вищезазначена цивільна справа, підготовче судове засідання у якій відкладено через неявку сторін на 12.11.2025 на 10 годину 00 хвилин.

26.09.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача Салтикова С. С. подав клопотання, у якому просив суд надати йому можливість приймати участь в судовому засіданні, призначеному на 08.10.2025 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

У задоволенні клопотання було відмовлено з підстав недотримання заявником вимог ст. 212 ЦПК україни. Роз`яснено, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 212 ЦПК України представник позивача не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача Салтиков С.С. скористався своїм правом і повторно подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, однак повторно не виконав вимоги ст. 212 ЦПК України щодо надіслання вказаної заяви іншим учасника справи.

Неможливість виконувати приписи ЦПК України представник позивача мотивує відсутністю технічної можливості направити копію клопотання іншим учасникам справи, оскільки в підрозділі АТ "Райффайзен Банк", який супроводжує дану справу, запроваджено дистанційний режим роботи, що унеможливлює відправку поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку, а також припущенням, що невиконання вказаних приписів Закону не порушить прав інших учасників процесу.

З такими доводами суд не погоджується з таких підстав.

Частиною 2 статті 212 ЦПК України законодавцем чітко визначені умови реалізації учасником справи чи його представником права на подачу заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Такими умовами є: строк, не пізніше якого може бути подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та направлення копії такої заяви іншим учасникам справи.

З заяви та доданих до неї документів суд вбачає, що зареєстрованим місцем проживання представника позивача є м. Херсон (а.с. 85), адресою, повідомленою суду для листування, а також куди був переведений представник позивача для роботи - м. Одеса (а.с. 73, 83). Обидва населених пункти знаходяться на підконтрольній Україні території, в них працюють різні поштові оператори, які забезпечують вільний обіг поштової кореспонденції.

Також, представник позивача Салтиков С.С. є зареєстрованим користувачем підсистеми "Електронний суд", його дані за його клопотанням (а.с. 61) внесені до додаткових відомостей про учасника даної справи і надано доступ до справи, отже представник позивача має доступ до усіх документів, які є в матерілах справи, в тому числі й до тих, які містять поштові адреси інших учасників справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1, 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як встановлено статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч. 4 ст. 10 ЦПК України).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України учасник справи, його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду за умови наявності в суді відповідної технічної можливості. Учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Суддя (суддя-доповідач) розглядає заяву учасника справи, його представника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду без повідомлення учасників справи. За результатами розгляду заяви постановляється ухвала.

В порушення приписів ч. 2 ст. 212 ЦПК України заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду подана з недотриманням вимог, встановлених ст. 212 ЦПК України, а саме: до неї не додано підтвердження надсилання її копії іншим учасникам справи.

Відтак, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 212 ЦПК України, у задоволенні заяви слід відмовити.

Разом з тим, суд роз`яснює, що з урахуванням вимог ч. 2 ст. 212 ЦПК України представник позивача не позбавлений права на повторне звернення до суду із заявою про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Керуючись ст. 212, 258, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача Салтикова Сергія Сергійовича про участь в судовому засіданні у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Дудар