Номер провадження по справі 2/387/457/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді Солоненко Т. В.

із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 15.05.2025 надійшов позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредитної лінії №00-9819495 укладеного 18.06.2024 у розмірі 14638,00 грн.

Свій позов ТОВ "Юніт Капітал" обґрунтовує тим, що 18.06.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9819495 у формі електронного договору з використанням електронного підпису на загальну суму 6500,00 грн. Кредитна лінія надається на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредиту. В подальшому право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ "Юніт Капітал" на підставі укладеного 02.04.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" договору факторингу №020425-У, яке в свою чергу набуло право вимоги на підставі укладеного 17.12.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" договору факторингу №17122024-МК/Онлайн. У зв`язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, має заборгованість по кредитному договору в сумі 14638,00 грн, яку в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, позивач просить стягнути зазначену заборгованість у примусовому порядку.

Представник відповідача - адвокат Федяєв С.В. у відзиві на позовну заяву, що надійшов 09.06.2025 через систему «Електронний суд», заперечив проти позову. Суть заперечень зводиться до того, що у матеріалах справи відсутні належні докази переходу права вимоги до ТОВ "Юніт Капітал" та наявність у платіжній інструкції №415 від «14» квітня 2025 року призначення платежу: "за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року" сфабриковано. Просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.

Представник позивача - адвокат Тараненко А.І. у додаткових поясненнях, що надійшли 08.07.2025 через систему «Електронний суд», заперечує проти доводів представника відповідача, зауважуючи на тому, що представник відповідача не навів жодного обґрунтованого аргументу для підтвердження своїх доводів. При цьому, надані стороною позивача докази є чинними, оформлені з дотриманням встановлених вимог та відповідають чинному законодавству України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У пункті 4 прохальної частини позовної заяви просив провести розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення ухвали суду за місцем реєстрації, якою відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвала у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається доставленою.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 08.07.2025. Також зобов`язано АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надати суду витребувану інформацію.

За наслідками судового засідання 08.07.2025 розгляд справи відкладено на 02.09.2025, про що 08.07.2025 судом постановлено відповідну ухвалу.

За наслідками судового засідання 02.09.2025 за клопотанням представника відповідача Галайчук Г.С. розгляд справи відкладено на 03.10.2025, про що 02.09.2025 судом постановлено відповідну ухвалу.

Згідно з ч. 2ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносини, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.04.2024 ТОВ "Юніт Капітал" зареєстроване як юридична особа 02.03.2020, вид економічної діяльності, 64.92 - інші види кредитування (а.с.46).

Судом встановлено, що 18.06.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №00-981945 в електронній формі, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 6500,00 грн. Цільове призначення кредиту : на споживчі цілі. Згідно п.1.3. договору строк дії кредитної лінії 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування 13.06.2025. Відповідно до п.1.4 договору позичальник зобов`язаний оплатити проценти в періодичну дату оплати процентів, а саме на 03.07.2024 та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку дії кредитної лінії . Зі змісту п.1.5, 1.5.1 договору встановлено, що тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1,45% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії , зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Згідно з п.1.6 кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає 975,00 грн., яку позичальнику зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4. цього договору. Відповідно до п. 2.8 кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту :18.06.2024. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6500,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . Згідно п.3.4. договору позичальник зобов`язаний здійснити оплату комісії за надання кредиту та повернути суму кредиту в останній день строку кредитування, яка є датою остаточного повернення кредиту, а саме 13.06.2025.

Також позивачем надано довідку про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 (а.с. 30,31).

До договору надано додаток №1 -графік платежів за кредитним договором №00-9819495 від 18.06.2024, де зазначено загальний розмір кредиту 40966,25 грн , з яких 6500,00 грн - сума кредиту, 33491,25 грн - проценти за користування кредитом, 975,00 грн - комісія за надання кредиту та паспорт споживчого кредиту, які також підписані відповідачем електронним підписом (а.с.59, 65-66).

На підтвердження факту перерахування коштів позивачем надано: інформаційну довідку №1401/12 від 23.12.2024 ТОВ "Платежі Онлайн" як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжні сервіси "Platon" було проведено успішні транзакції, а саме: дата та час проведення транзакції 18.06.2024 о 12:28:09, сума транзакції 6500,00 грн, маска картки клієнта НОМЕР_1 (а.с.69, 71).

Також з інформації АТ КБ "ПриватБанк" від 21.06.2025 №20.1.0.0.0/7-250617/55921-БТ та виписку за договором б/н за період 18.06.204 - 23.06.2024 встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , яка містить зарахування на суму 6500,00 (а.с. 100-103).

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Макс Кредит" за кредитним договором №00-9819495 ОСОБА_1 станом на 17.12.2024 має заборгованість у розмірі 14638,00 грн, з яких: сума заборгованості за основним зобов`язанням 6500,00 грн., сума заборгованості за нарахованими відсотками 7163,00 грн, сума заборгованості за нарахованими комісіями 975, 00 грн, штрафні санкції згідно умов договору 3250,00 грн (а.с. 9).

17.12.2024 ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" уклали договір факторингу №17122024-МК/Онлайн 17.12.2024, на строк до 31.12.2026, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно із п.2.2 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому -передачі реєстру боржників згідно з додаткова №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги (а.с.10-20).

До позовної заяви долучено копію акту прийому-передачі Реєстру боржників від 17.12.2024 за договором факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 (а.с. 20), витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 у якому міститься запис: боржник ОСОБА_1 , номер кредитного договору 00-9819495, сума заборгованості разом 14638,00 грн, сума заборгованість за основною сумою боргу 7475,00 грн, сума заборгованості за відсотками 7163,00 грн, штрафні санкції 3250,00 грн (а.с.24-25).

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 27.12.2024 №342 ТОВ "Макс Кредит" частково оплатив ТОВ "ФК "Онлайн Фінас" згідно договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 суму у розмірі 1500000,00 грн. (а.с.21).

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 26.12.2024 №335 ТОВ "Макс Кредит" частково оплатив ТОВ "ФК "Онлайн Фінас" згідно договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 суму у розмірі 500000,00 грн. (а.с.22).

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 06.01.2025 №358 ТОВ "Макс Кредит" частково оплатив ТОВ "ФК "Онлайн Фінас" згідно договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 суму у розмірі 203656,28 грн. (а.с.23).

02.04.2025 ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" уклали договір факторингу №020425-У на строк до 02.04.2026, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно із п.1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.26-32).

До позовної заяви долучено копію акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №020425-У від 02.04.2025 (а.с. 33).

Згідно копії Реєстру боржників до Договору факторингу №020425-У від 02.04.2025, клієнт ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" відступив факторові ТОВ "Юніт Капітал" право вимоги заборгованості в сумі 14638,00 грн згідно кредитного договору №00-9819495, до боржника ОСОБА_1 , з яких прострочене тіло 7475,00 грн, прострочені відсотки 7163,00 грн (а.с.36-37).

Відповідно до платіжної інструкції в національній валюті від 14.04.2025 №415 ТОВ «Юніт Капітал» оплатив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» згідно договору факторингу №020425-У від 02.04.2025 суму у розмірі 880190,12 грн. (а.с.35).

Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-981945 від 18.06.2024 ОСОБА_1 станом на 07.05.2025 має заборгованість у розмірі 14638,00 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 7475,00 грн, прострочена заборгованість за процентами становить 7163,00 грн (а.с. 8).

ТОВ "Юніт Капітал" 04.04.2025 направило ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення боргу за кредит договором (а.с. 49,51).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1-2ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Уст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідност.1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1050 цього Кодексу якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 ЦК України.

За вимогами ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 18.06.2024 між відповідачем та ТОВ «Макс Кредит» в електронній формі укладено договір кредитної лінії №00-9819495, та відповідач був ознайомлений з усіма його істотними умовами та прийняв їх.

Вказане узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними, як приклад у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.

В матеріалах справи відсутні докази оспорення ОСОБА_1 договору про споживчий кредит.

Відтак, оскільки відповідач взяв на себе певні зобов`язання, належним чином в установлений договором строк не виконав, за розрахунком позивача, на час звернення до суду, за ним рахується заборгованість за договором кредитної лінії №00-9819495 укладеного 18.06.2024, у загальному розмірі 14638,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 6500,00 грн, заборгованість за відсотками 7163,00 грн, заборгованість за комісією 975,00 грн.

Таким чином, відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів наданих у кредит та на отримання процентів за користування кредитом, тому позивач правомірно звернувся до суду з зазначеними вимогами.

Проте, з огляду на надані суду матеріали, суд вважає, що не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії, виходячи з такого.

Так, положеннями п.1.6. договору кредитної лінії №00-9819495 укладеного 18.06.2024 кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від суми кредиту, що складає 975,00 грн., яку позичальнику зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4. цього договору.

При цьому суд зважає на положення ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у виді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Частиною 1статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 зазначено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Умови договору, що обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими законодавством, визнаються недійсними (речення перше частини першої статті 21 ЗУ "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 13 січня 2006 року).

Суд на підставі приписів статті 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», частини першої статті 21 ЗУ «Про захист прав споживачів у редакції», чинній до 13 січня 2006 року, пункту 6 частини першої статті3та частини третьої статті509 ЦК України може визнати недійсною умову про плату (комісію) за управління кредитом (обслуговування його), інші подібні платежі, встановлені у договорі про надання споживчого кредиту, укладеному до 13 січня 2006 року (пункти 98 та 99 Постанови у справі № 363/1834/17).

У цій справі комісійна винагорода за надання кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без надання кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на ст. 1046 ЦК України, з позовної заяви та наданих до неї документів не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні вимоги про стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити, з огляду на нікчемність положень пунктів кредитного договору, що визначають плату за обслуговування кредиту.

Звертаючись із позовом до суду, ТОВ "Юніт Капітал" посилалося на те, що воно набуло права вимоги до відповідача на підставі укладеного 02.04.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Юніт Капітал" договору факторингу №020425-У, яке в свою чергу набуло право вимоги на підставі укладеного 17.12.2024 між ТОВ "Макс Кредит" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" договору факторингу №17122024-МК/Онлайн.

Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови вказаного договору, не повернув отримані в борг грошові кошти та не сплатив проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права.

Отже, наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту в розмірі 6500,00 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі 7163,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 4ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025 укладений між адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал»; додаткова угода №5 до договору про надання правничої допомоги №07/04/25-02 від 07.04.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 07.04.2025 на загальну суму 7000,00 грн.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4956 (а.с.38-40, 41-42, 43,44).

Суд погоджується, що наведені у розрахунку витрати дійсно пов`язані з розглядом справи. Разом з тим, ураховуючи принцип пропорційності задоволених вимог при покладенні на сторін судових витрат суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача, в розмірі 6533,75 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2261,05 грн

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 207, 526, 629, 634, 638, 1054 ЦК України, керуючись ст.12, 13, 81, 141, 263-265ЦПК України,суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за договором кредитної лінії №00-9819495 укладеного 18.02.2024 у розмірі 13663 гривень 00 копійок (тринадцять тисяч шістсот шістдесят три гривні 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту 6500,00 грн; заборгованість за нарахованими відсотками- 7163,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2261 гривню 05 копійок (дві тисячі двісті шістдесят одну гривню 05 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6533 гривні 75 копійки (шість тисяч п`ятсот тридцять три гривні 75 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" ( 01024, місто Київ, вулиця Рогнідинська, 4, літера А, офіс 10, );

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО