Провадження № 2-з/522/583/25
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

27 жовтня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого- судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судових засідань Гудзюк Ю.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , законний представник якого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, відшкодування моральної шкоди заподіяної дитині,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , законний представник якого ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, відшкодування моральної шкоди заподіяної дитині.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2025 звільнено позивача від сплати судового збору та відкрито провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 05.06.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

23.10.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка 27.10.2025 передана головуючому у справі.

Заявник просить заборонити відчуження належного ОСОБА_3 нерухомого майна, 411/1000 частин квартири АДРЕСА_1 .

Мотивує вимоги тим, що з листопада 2021 року відповідачка мешкає за межами України, що підтверджується договором оренди квартири у Сербії. Відповідачка не має в Україні роботи та заробітної плати, на яку можливо б було звернути стягнення. З 21.05.2021 року вона є власником 411/1000 частин квартири АДРЕСА_1 . З 27.09.2022 року на зазначену квартиру був накладений арешт в рамках іншої судової справи. Таким чином, відповідачка не мала можливості відчужити або у інший спосіб приховати своє нерухоме майно від можливого стягнення за рішення суду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 16.09.2025 року розгляд справи № 522/11039/22 закінчено, після цього відповідач по цій справі не мала можливості відчужити або інший спосіб приховати своє нерухоме майно від можливого стягнення за рішенням суду. Постановою Одеського апеляційного суду від 16.09.2025 року розгляд справи № 522/11039/22 закінчено, після чого відповідач по цій справі, ОСОБА_3 зняла арешт. Виходячи з наведеного вважає, що зараз виникла та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і невжиття заходів забезпечення позову може унеможливлювати виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав.

Суд, ознайомившись та розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпеченняпозову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суду не наведені докази, що відповідач намагається відчужити налажне ій майно та існує загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову, є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Р. Д. Абухін

27.10.2025