Справа № 212/9960/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року місто Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив таке.

До суду звернувся представник позивача Усенко М. І. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив розгляд справи на 21.10.2025 року.

В судове засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, повідомлялися належним чином. Представник позивача 15.10.2025 подав клопотання, де просив проводити розгляд справи за відсутності позивача, просив задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 20.10.2025 подала до суду заяву, де просила розглядати справу за її відсутності; свою позицію по справі не висловила.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд скористався своїм правом, обумовленим ч. 6 ст. 259 ЦПК України, та відклав складання повного тексту рішення.

Позиції сторін.

Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2456832 на загальну суму 17 785,56 грн та судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

Позов обґрунтував таким. 02.11.2020 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2456832, за яким ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти у розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач умов кредитного договору не виконувала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість. 11.03.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги № 64-МЛ, за яким ТОВ «Мілоан» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги до відповідача за договором № 2456832 за реєстром боржників; і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 785,56 грн, з яких: 3 952,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 13 333,56 грн - сума боргу за відсотками, 500,00 грн - заборгованість за комісією. Відповідач не здійснив заходів для погашення існуючої заборгованості.

Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалась.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.

02.11.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису (одноразового ідентифікатора) було укладено договір про споживчий кредит № 2456832 (а. с. 10-12), за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 5 000,00 грн строком на 20 днів з 02.11.2020 до 22.11.2020. Відповідно до п. 1.5.2. Договору, проценти за користування кредитом становлять 1 250,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Процентна ставка - фіксована. Згідно п. 1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 500,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, що підтверджується також анкетою-заявою позичальника від 30.10.2020 року (а. с. 14).

Можливість укладення кредитного договору в електронній формі передбачена п. 6.1. самого договору (а. с. 11 зворот). Разом з Договором ОСОБА_1 підписала також Графік розрахунків (а. с. 13).

Копія платіжного доручення № 32076363 від 02.11.2020 підтверджує обставину видачі ТОВ «Мілоан» відповідачу кредитних коштів в розмірі 5 000,00 грн (а. с. 15).

11 березня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 64-МЛ (а. с. 17-21), відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 , за договором № 2456832, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог (а. с. 25), в якому зазначено, що заборгованість відповідача становить 17 785,56 грн, з яких: 3 952,00 грн залишок по тілу кредиту, 13 333,56 грн - сума боргу за відсотками, 500,00 грн - заборгованість за комісією.

Докази погашення заборгованості та/або спростування розрахунку заборгованості відповідач суду не надала.

Отже, між ТОВ «МІЛОАН» як первісним кредитором та відповідачем склалися відносини споживчого кредитування; право вимоги за укладеним між ними кредитним договором було передано 11.03.2021 за договором позивачу. Обставини кредитування та переходу права вимоги суд вважає доведеними.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчить розрахунок (а. с. 15 зворот - 16), проценти нараховані первісним кредитором за строк кредитування з 02.11.2020 до 22.02.2021 року, що суперечить п. 1.3. та 1.4., Кредитного договору (а. с. 10), відповідно до яких строк кредитування 20 днів. Обставину та підстави для пролонгації строку користування/повернення кредиту, сам строк пролонгації позивач сукупністю наданих суду доказів не довів.

Тому суд, виходячи з цього, вважає за належним здійснити перерахування відсотків за кредитування у строк з 02.11.2020 до 22.11.2020 включно, що становить 1 250, 00 грн (за відсотковою ставкою 1,25 за кожен день користування кредитом).

Суд вважає, що у цій справі заявлена позивачем комісія за надання кредиту у розмірі 500,00 грн також належить до стягнення з огляду на таке.

Законом України «Про споживче кредитування» в редакції станом на час укладення Кредитного договору (02.11.2020) визначав можливість встановлення комісії, пов`язаної з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Як свідчить Анкета-заява на кредит (а. с. 14) та сам Договір (п. 1.5.1., а. с. 10), мова йшла про одноразову комісію за надання кредиту. Відповідач була обізнана про неї, зокрема, до укладення Договору і погодилась на цю умову. Суперечність або невідповідність Закону України «Про захист прав споживачів» - відсутня.

Отже загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 5 202,00 грн, з яких: 3 952,00 грн залишок за тілом кредиту; 1 250,00 грн заборгованість за відсотками; 500,00 грн заборгованість за комісією. Таким чином позов належить до часткового задоволення.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Суд встановив, що витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн підтверджуються такими документами: Договором про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; Ордером серії ВС № 1381377 адвоката Усенка Михайла Ігоровича; Актом № Д/879 наданих послуг; Детальним описом наданих послуг до Акту № Д/879 від 24.07.2025 року.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат позивача належно обґрунтовані та доведені, пов`язані з розглядом справи, клопотання відповідача про зменшення їх розміру відсутнє, дотримані критерії розумності їх вартості.

Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково, судовий збір та витрати на правничу допомогу належить стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог позивача, а саме: судовий збір в розмірі 708,51 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 339,87 грн.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив таке.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 2456832 в розмірі 5 202,00 (п`ять тисяч двісті дві грн 00 коп) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в розмірі 708,51 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 339,87 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код 35234236, юридична адреса: Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцього, 1, корпус 28;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 28 жовтня 2025 року.

Суддя: М. В. Швець