КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1288-3031 від 17.10.2023 в розмірі 78 000,00 грн та також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначав, що 17.10.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1288-3031.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A8222, для підписання кредитного договору №1288-3031 від 17.10.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 600,00 грн; строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день.

Вказно, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, та надав відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця. Відповідач отримав кредитні кошти та не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі, в разі отримання ним грошових коштів.

Позивач вказував, що відповідач всупереч умовам кредитного договору, статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» та статтями 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит позивачу, а також не виконав інші грошові зобов`язання перед позивачем за кредитним договором, в т.ч. після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору.

Станом на 03.01.2025, загальний розмір грошових вимог позивача до відповідача, які виникли на підставі зазначеного кредитного договору (сума кредиту і процентів), становив суму в розмірі 87 484,80 грн, з яких: 15 600,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 69 544,80 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 2340,00 грн - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2025 позов ТОВ "Укр Кредит Фінанс" задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором в сумі 78 000,00 грн., та судовий зібр у розмірі 2422,40 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить повністю скасувати рішення суду першої інстанції.

Вказує, що не отримав ані ухвали про відкриття провадження, ані копії позовної заяви з доданими до неї документами, 11.02.2025 він подав заяву до суду про видачу копій ухвали та позову (вх. №14281), однак суд не виконав вимог статті 190 ЦПК України, не надіслав і не видав ці документи, внаслідок чого він був позбавлений можливості належним чином ознайомитися зі змістом позову та підготувати відзив.

Апелянт зазначає, що йому не надходили судові повістки, про дату судового засідання (12.09.2025) він дізнався вже після його проведення із застосунку «Дія», що порушує принцип змагальності та право на справедливий суд.

Зазначено, що скаржник подав кілька заяв про видачу копій позову та додатків, однак суд їх не задовольнив, що, на його думку, унеможливила підготовку захисту та подання процесуальних клопотань.

Крім того, скаржник вказує на те, що його заяву про відвід не було розглянуто.

ОСОБА_1 наголошує, що суд першої інстанції не дослідив усіх обставин, виніс рішення без його участі та без належного повідомлення, що є істотним порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення неправосудного рішення.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи те, що ціна даного позову (78 000,00 грн.), менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (90 840,00 грн.), справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом, 17.10.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1288-3031.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A8222, для підписання кредитного договору №1288-3031 від 17.10.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 15 600,00 грн; строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день.

Кредитний договір підписувався відповідачем електронним підписом у виді одноразового електронного ідентифікатора.

На підтвердження перерахування грошових коштів відповідачу надавався лист (довідка) АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір №4010 від 02.12.2019 про надання послуг в системі LiqPay та довідка про перерахування суми кредиту №1288-3031 від 17.10.2023 в розмірі 15600,00 грн на картковий рахунок.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та стягнув з ОСОБА_1 вказану заборгованість.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України)

Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII).

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до положень статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом повно та всебічно з`ясовано обставини справи, встановлено факт укладення кредитного договору в електронній формі, підтверджено отримання відповідачем грошових коштів та визначено розмір заборгованості, що ґрунтується на поданих позивачем документах і не суперечить закону. Дослідженим доказам, серед яких кредитний договір, банківські довідки та інформація про підписання договору одноразовим ідентифікатором, суд першої інстанції дав належну оцінку. Встановлені судом факти узгоджуються з матеріалами справи й у повному обсязі підтверджуються доказами. Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість ухваленого рішення, а тому підстав для його скасування чи зміни немає.

Доводи апеляційної скарги, щодо ненадання копії ухвали про відкриття провадження та позову з додатками, щодо неналежного повідомлення про судове засідання, не задовлення заяв про видачу копій позову та додатків та щодо твердження про недослідження обставин та винесення рішення без участі відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

9 січня 2025 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

04.02.2025 було відкрито спрощене позовне провадженняу справі.

Згідно довідки про доставку електронного листа від 04.02.2025, ухвала про відкриття провадження було доставлено на електронну адресу відповідача.

11.02.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній вказував, що ознайомився з ухвалою про відкриття спрощеного провадження, просив надіслати копію ухвали з позовною заявою за його місцезнаходженням, та просив відкласти розгляд справи.

Згідно розписки, від 11.02.2025 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи.

14.02.2025 ОСОБА_1 подав заяву про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій просив розглядати справу за правлами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 17.02.2025 відмовлено у задоволені клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у звязку з тим, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

20.02.2025 ОСОБА_1 повторно подав заяву про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позвоного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 21.02.2025 відмовлено у задоволені клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25.02.2025 ОСОБА_1 подав заяву про видачу процесуальних документів.

06.03.2025 ОСОБА_1 було подано зустрічний позов до ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про захист честі, гідності і ділової репутації.

Ухвалою Шевченківського районногр суду від 11.03.2025 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Таким чином, із наведеного вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу на його електронну адресу, а факт її отримання підтверджується довідкою про доставку та подальшими заявами самого ОСОБА_1 , у яких він визнавав факт ознайомлення з ухвалою. Крім того, представник відповідача 11.02.2025 особисто ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується відповідною розпискою.

Подані відповідачем заяви про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження двічі були розглянуті судом та обґрунтовано залишені без задоволення ухвалами від 17.02.2025 та 21.02.2025, виходячи з того, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагали розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Доказів того, що суд першої інстанції ухилявся від виконання процесуальних обов`язків, не видав процесуальні документи, або створював перешкоди у доступі відповідача до матеріалів справи, колегія суддів не встановила.

До доводів про те, що заяву скаржника про відвід не було розглянуто, суд ставиться критично, адже матеріали справи такої заяви не містять.

Факт подання ОСОБА_1 зустрічного позову від 06.03.2025 та відмова у його прийнятті ухвалою від 11.03.2025 свідчать про активну процесуальну участь відповідача у справі, що спростовує його твердження про позбавлення можливості здійснювати захист своїх прав.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги щодо ненадання копій ухвали та позовної заяви, неналежного повідомлення про розгляд справи, невидачі процесуальних документів, а також про недослідження судом усіх обставин і винесення рішення без участі відповідача, є безпідставними та не підтверджені матеріалами справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач

Судді