Єдиний унікальний номер 341/1646/25
Номер провадження 2/341/905/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Аннишина С.І.,

за участю

секретаря судового засідання: Рарик В.С.,

відповідача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ»), в інтересах якого діє представник Какун А.С., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обгрунтування поданого позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначено про те, що 26 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечно агенство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 79198693. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника. Згідно з умовами договору ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. Однак, вказані гроші він не повернув та не сплатив проценти за користування ними, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 19 651,90 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2160 - заборгованість за відсотками, 9491,9 - заборгованість за пенею.

22 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечно агенство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики № 2354981, за умовами якого отримав кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн. Кредитні кошти позичальнику відповідач не повернув та проценти не сплатив, внаслідок чого у ОСОБА_1 наявна заборгованість на загальну суму 9 688,64 грн, яка складається з 5000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 14,50 грн заборгованість за відсотками, 4463,64 грн заборгованість за пенею, 210,50 грн комісія за надання кредиту.

27.03.2025 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечно агенство необхідних кредитів» укладено Договір факторингу №27/03/25, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договорами №79198693 та №2354981.

Представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаними договорами на загальну суму 29 340,54 грн.

23 жовтня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач позовні вимоги визнає частково в частині тіла кредиту, просить відмовити позивачу у нарахуванні відсотків за кредитом та пені. Виконання рішення суду розстрочити на 6-12 місяців.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 надав пояснення аналогічно викладеним у відзиві до позову. Пояснив, що він ніде не працює, оскільки здійснює догляд за хворою матір`ю, яка є інвалідом І групи та постійно потребує дороговартісного лікування. Просив позов задолвьнити частково в межах суми заборгованості за тілом кредитом та розстрочити виконання рішення суду на строк до 6 місяців.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

26 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 79198693 (а.с.8,10).

Згідно із пунктами 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. розділу 2 Договору, сума позики становить 8000,00 грн, яка надається на 30 днів із денною процентною ставкою за перший день користування позикою - 0,90 % та процентною ставкою за понадстрокове користування позикою - 2,7%.

Цим же розділом сторонами погоджено, що дата надання позики 26.07.2024, дата повернення позики - 24.08.2024, орієнтовна загальна вартість позики - 10 160,00 грн.

Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позичальником та позикодавцем додаткової угоди до Договору.

Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором «68513».

Відповідно до таблиці розраункку заборгованості, що є додатком до Договору позики, дата видачі кредиту - 26.07.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, чиста сума кредиту - 8000,00 грн, проценти за користування кредитом - 2160,00 грн, загальна вартість кредиту - 10 160,00 грн (а.с.11).

Відповідно до розрахунку, сформованого 27.03.2025 первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», загальна заборгованість ОСОБА_1 за цим кредитним договором становить 19 651,90 грн. Тіло кредиту - 8 000,00 грн. Проценти за користування кредитом нараховані за період з 26.07.2024 по 24.08.2024 в сумі 72 грн за день, всього 2 160,00 грн. З 25.08.2024 по 29.09.2024 нарахована пеня в сумі 216,00 грн за день, з 30.12.2024 по 05.01.2025 нарахована пеня в сумі 216,00 грн. за день, всього на суму 15 984,00 грн.

22 липня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2354981 (а.с.29-32).

Згідно із пунктами 2.1, 2.2.,2.3, 2.4 розділу 2 Договору, сума позики становить 5000,00 грн, яка надається на 30 днів із денною процентою ставкою 0,15%, процентною ставкою з другого дня користування позикою - 0,01 % Комісія за надання позики становить 4,21 % та складає 210,50 грн. Дата надання позики - 22.07.2024, дата повернення позики 20.08.2024, проценти з понаднормове користування позикою 5,00 %, орієнтовна загальна вартість позики 5 225,00 грн.

Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позичальником та позикодавцем додаткової угоди до Договору.

Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором «751370».

Відповідно до таблиці обчислення вартості кредиту, дата видачі кредиту - 22.07.2024, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, сума чистого кредиту - 5000,00 грн, проценти за користування кредитом 14,50 грн, комісія за надання кредиту - 210,50 грн., загальна вартість кредиту 5 225,00 грн (а.с.32 зворот).

14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено догововір факторингу із відповідними Додатковою угодою №2 від 28.07.2021, Додатковою угодою №7 від 13.06.2022, Додатковою угодою №47 від 24.01.2025. ( а.с.34-39). За умовами цих Договорів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до осіб, що вказані в реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників №2, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 791998693 від 26.07.2024 на загальну суму заборгованосі 19 651,90 грн (а.с.19)

Згідно з Реєстром боржників №41, позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 2354981 від 22.07.2024 на загальну суму заборгованості 9 688,64 грн (а.с.42)

Відповідно до Рішення про призначення компенсації фізичними особами, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 25.06.2025, ОСОБА_1 призначено допомогу за догляд ОСОБА_2 (а.с.67).

Згідно з довідкою про отримання допомоги від 21.10.2025 №22/07-20, за період з 01.06.2024 по 30.10.2025, ОСОБА_1 отримав виплати в розмірі 20489,11 грн, як компенсацію фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.68).

Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 - мати відповідача, за якою він здійснює догляд, періодично перебуває на лікуванні та особою з інвалідністю І групи (а.с. 98-117).

Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли на даний час між позивачем та відповідачем є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із положень частини 1 статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України ,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Окрім того, частина 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», який регулює відносини між кредиторами, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит, в тому числі (ст. 3 Закону) передбачено права кредитодавця стягувати з позичальника комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Згідно із частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, врахувуючи визнання позову відповідачем, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти як позику за договором 79198693 від 26.07.2024 в сумі 8000,00 грн та за договором №2354981 від 22.07.2024 в сумі 5000,00 грн. Факт отримання грошових коштів за вказаними договорами в судовому засіданні підтвердив і сам відповідач

. Однак після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 не повернув грошові кошти у повному обсязі згідно вимог договірних зобов`язань та не сплатив проценти за користування ними. Отже, відповідач у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів за договорами позики №79198693 та №2354981.

Оскільки ОСОБА_1 підтвердив отримання грошових коштів за договором №79198693 в сумі 8000,00 грн та грошових коштів за договором №2354981 в сумі 5000,00 грн, суд дійшов висновку про стягненння з ОСОБА_1 за вищезазначеними договорами заборгованості за тілом кредитом: за договором №79198693 - в сумі 8000,00 грн, за договором №2354981 - в сумі 5000,00 грн.

Щодо нарахування процентів за вказаними договорами.

Так, за договором № 79198693 проценти за користування позикою нараховано за ставкою 0,90 % в день протягом 30 днів (строк договору) та становлять 2 160,00 грн. Оскільки такий розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, суд дійшов висновку про їх стягнення з відповідача в повному обсязі.

За договором № 2354981 проценти за користування позикою нараховано за ставкою 0,01% в день протягом 30 днів (строк договору) та становлять 14,50 грн. Оскільки такий розрахунок заборгованості відповідає умовам договору, суд дійшов висновку про їх стягнення з відповідача в повному обсязі.

Судом також встановлено, що умовами договору № 2354981 передбачено нарахування одноразової комісії за надання позики в сумі 210,50 грн. Оскільки така сума комісії нарахована правомірно відповідно до умов договору, то вона підлягає стягненню.

Разом з тим, суд не погоджується із нарахованою позивачем пенею: за договором №79198693 в сумі 9491,90 грн та за договором № 2354981 в сумі 4 463,64 грн з огляду на наступне.

Пунктом 18 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, в даному випадку законодавством звільнено позичальника від сплати пені за прострочення своїх кредитних (боргових) зобов`язань, оскільки такі нараховані після укладення кредитних договорів з 25.08.2024 (договір № 79198693) та 21.08.2024 (договір № 2354981).

У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у сп,раві № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.

Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У зв`язку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення пені за договором №79198693 в сумі 9491,90 грн та за договором №2354981 в сумі 4463,64 грн задоволенню не підлягають.

Щодо розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частиною 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця роботи, здійснює догляд за матір`ю інвалідом І групи, яка потребує постійного лікування та сторонньої допомоги. З огляду на ці обставини суд вважає, що виконання рішення у повному обсязі може призвести до значного погіршення його матеріального становища та унеможливити належний догляд за матір`ю.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення підлягає задоволенню, оскільки зазначені ним обставини є винятковими і відповідають критеріям, визначеним статтею 435 ЦПК України.

Підсумовуючи викладене та враховуючи принципи змагальності і диспозитивності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог за договором позики №79198693 та договором позики № 2354981 на загальну суму 15 385 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1587,76 грн із розрахугку:15385*3028/29340,54.

Керуючись статтями 12, 13, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ,435 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість на загальну суму 15 385 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок:

- за договором позики №79198693 в розмірі 10 160 (десять тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок, з яких: 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу, 2160 (дві тисячі сто шістдесят) гривень 00 копійок заборгованість за відсотками;

- за договором позики №2354981 в розмірі 5 225 (п`ять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, з яких: 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок заборгованість за основною сумою боргу, 14 (чотирнадцять) гривень 50 копійок заборгованість за відсотками, 210 (двісті десять) гривень 50 копійок комісія за надання позики.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення терміном на 5 (п`ять) місяців, стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість рівними частинами щомісячно в сумі 3077 (три тисячі сімдесят сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1587 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят сім) гривень 76 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження юридичної особи: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд.30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2025 року.

СуддяСвятослав АННИШИН