БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/2496/25
Провадження №2/497/1453/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 26 625.00 гривень. Крім того стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422.40 гривень.

Свої вимоги мотивує, тим, що 07.02.2022 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено кредитний договір № 1044-7782 (надалі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) А292 (а.с. 11-16), а також ОСОБА_1 отримала паспорт споживчого кредиту до кредитного договору № 1044-7782 від 07.02.2022 який також підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) А292.

Відповідно до умов договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7 500,00 гривень на наступних умовах: строк, на який надається кредит 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту 04.12.2022 року; базовий період сплати відсотків 14 календарних днів.

Відповідно до Договору № 1044-7782 від 07.02.2022 року Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 7 500,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1044-7782 від 07.02.2022 р. складеним ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 26.12.2024 р. стосовно позичальника ОСОБА_1 станом на 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість перед ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» в розмірі 26 625,00 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості за договором № 1056-4380

26 грудня 2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТзОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2, за умовами п. 2.1.-2.3. розділу 2 якого Первісний Кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та передає Первісному кредитору під відступлення Права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим Договором. Обсяг (сума) Прав Вимоги за цим Договором визначаються як сукупність Реєстрів боржників до цього Договору. Загальний розмір Заборгованості Боржників, Право вимоги за якими передано Первісним кредитором Новому кредитору, згідно Реєстру боржників, які складаються Сторонами за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 26.12.2024р. ТзОВ «Новий Колектор» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 26 625,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн., за відсотками 18 000,00 грн. та за комісією 1 125, 00 грн.

Зазначене стало підставою звернення до суду.

Ухвалою від 24.09.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 30.10.2025 року об 11:30 годині (а.с.8), про що повідомлено сторонам по справі (а.с.9).

Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами.

23.10.2025 відповідач по справі ОСОБА_1 надіслала відзив на позовну заяву, яким просила відмовити в позові повністю, так як відсутні обставини, що виключають провадження у справі, з огляду на наступне:

Договір між відповідачем та кредитором укладено 07.02.2022 року тобто до початку військової агресії з боку Російської федерації.

Торгово-промислова палата України (далі по тексту -ТПП), засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію Російської Федерації проти України і оприлюднила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 (надалі - Лист № 2024), яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). У таких випадках сертифікат не видається, а підставою для звільнення від сплати штрафних санкцій у наслідок настання форс-мажорних обставин є вищевказаний Лист № 2024.

Відповідно до ч.1 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 141 Закону України: «Про торгово-промислову палату України» від 2 грудня 1997 року із змінами № 671/97-ВР (далі по тексту - ЗУ № 671/97-ВР): «Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини за даних умов провадження господарської діяльності, які об`єктивно виключають можливість виконання особою зобов`язань за умовами договору або обов`язків, передбачених законодавством».

При цьому відповідач посилалася на позицію Верховного Суду у справі № 912/3323/20, як зазначив, що ключовим є те, що непереборна сила унеможливлює виконання зобов`язання в принципі, незалежно від зусиль та матеріальних витрат, які сторона зазнала або могла зазнати. Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання по кредиту.

Саме з вищеназваних причин вона, відповідач припинила спілкування з кредитором.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ із змінами, внесеними Законом № 3817-ІХ від 18.06.2024 року (на далі - ЗУ № 2120-ІХ) запроваджено звільнення боржників від відповідальності за прострочення: штрафи, пені та інші санкції за несвоєчасну сплату не застосовуються. Усі штрафи й пені, нараховані з 24.02.2022, повинні бути списані Кредитором. Зокрема, у період воєнного стану банки не мають права підвищувати процентну ставку за прострочення.

Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу*України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40-44, ст. 356) доповнити пунктами 18 і 19 такого змісту:

Пункт 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнити пунктом 6-1 такого змісту:

Пункт 6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед Кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період і зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною 2 статті 3 цього Закону.

Окрім цього відповідач зазначила, що Кредитор не запропонував їй передбачену Договором програму лояльності, а саме:

Пункт 7.2. «Програма лояльності, зокрема, може передбачати надання кредиту за процентною ставкою за користування кредитом, яка є нижчою за звичайну, або без комісії за видачу кредиту, або з комісією за видачу кредиту у меншому розмірі за звичайний розмір комісії».

Пункт 7.4. «Програма лояльності також може передбачати анулювання (прощення) клієнтам їх заборгованості перед Кредитодавцем у повному обсязі або у певній частині, розмір якої визначається самостійно Кредитодавцем».

Також пункт 8.6. Договору дає позивачу право у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту, розірвати цей Договір за своєї ініціативою, проінформувавши про це позичальника за 30 календарних днів. Тобто позивач проігнорував дане йому договором право розірвати договір у період воєнного часу і таким чином повернути суму виданого кредиту у розмірі - 7 500 гривен.

На переконання відповідача, позивач вирішив отримати додатковий прибуток за виданий їй кредит і ухилився від вирішення питання по справедливості на основі Договору та норм права викладених у законах України.

Відповідач не погоджується з розрахунком суми заборгованості позивача за кредитним договором.

Також відповідач вважає, що в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження того, що їй була надана уся необхідна інформація відповідно до ст. 9 ЗУ № 1734 - VIII та ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відсутність документального підтвердження такої інформованої згоди означає, що Кредитодавець не забезпечив дотримання законодавчих вимог до укладення договору, що ставить під сумнів його юридичну дійсність. У матеріалах справи також немає інформації про проведення будь-якої додаткової перевірки ідентичності Позичальника, яка б підтверджувала його право підписувати договір та брати на себе фінансові зобов`язання. Відсутність належної перевірки ідентифікації може свідчити про недотримання Кредитодавцем стандартів, передбачених законодавством про захист персональних даних та запобігання відмиванню доходів, отриманих злочинним шляхом. Це ставить під сумнів законність та юридичну силу укладеного договору, оскільки ідентифікація є важливим елементом, який забезпечує безпеку укладення правочинів в електронному середовищі. Відповідно до чинного законодавства України, кредитні договори повинні мати чітку і прозору процедуру укладення, з детальним роз`ясненням усіх умов позики, процентних ставок, комісій та інших витрат.

В судове засідання 30.10.2025 року:

- представник позивача не прибув, про час та місце проведення розгляду справи повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.9), до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у справі доказами (а.с.3 зворотна сторінка).

- відповідач також не прибула, про час та місце проведення судового розгляду повідомлялася згідно вимог чинного законодавства за адресою постійного місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9). До суду повернулось поштове повідомлення без вручення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.37-38).

У відзиві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.60-69).

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07.02.2022 року між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» укладено кредитний договір № 1044-7782 (надалі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) А292 (а.с.11-16), а також ОСОБА_1 отримала паспорт споживчого кредиту до кредитного договору № 1044-7782 від 07.02.2022 який також підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) А292 (а.с.15-16).

Відповідно до умов договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7 500,00 грн. на наступних умовах: строк, на який надається кредит 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення кредиту 04.12.2022 року; базовий період сплати відсотків 14 календарних днів.

Згідно з п.13. Кредитного договору Кредитний Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору. Укладаючи цей Кредитний Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

У п.16. Кредитного договору зазначено, що Позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з тексом Кредитного Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Відповідно до п.2.2. Договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Згідно п.4.4. Договору Базовий період складає 14 (чотирнадцять цілих, нуль сотих) календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Пунктом 4.6. встановлено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на суму виданого Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: 1,00 % (одна цiла нуль сотих відсотки за кожен день користування Кредитом).

Відповідно п. 4.7. Договору, комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цiлих нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою).

Згідно п.4.11. Договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає: 31 125,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу Кредиту (якщо п.4.7 Договору передбачає сплату комісії за видачу Кредиту) та проценти за користування Кредитом.

Відповідно до Договору № 1044-7782 від 07.02.2022 року. Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 7 500,00 грн., що підтверджується довідкою про перерахування коштів.

Як вбачається із довідки про перерахування суми кредиту № 1044-7782 від 07.02.2022 р., позичальнику ОСОБА_1 за підписом директора ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва В., 07 лютого 2022 року було видано кошти за кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022 р. у сумі 7500,00 грн. на карту НОМЕР_1 , платіж № (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів, що випливає зі змісту відзиву на позовну заяву.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1044-7782 від 07.02.2022 р. складеним ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 26.12.2024 р. стосовно позичальника ОСОБА_1 (а.с.39-46) Позичальник не проводила жодних платежів по Кредитному договору.

Відповідач ОСОБА_1 , стверджуючи протилежне, належних та допустимих доказів здійснення платежів за Кредитним договором суду не надав.

Позичальник, згідно з п.10. Кредитного договору зобов`язаний повернути Кредит та сплатити комісію (у разі нарахування), проценти за користування Кредитом та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше Терміну платежу шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах.

Відповідно до п.13.6. Правил Договір діє з дати набрання ним чинності до дати повного погашення Позичальником всієї суми Заборгованості або дострокового припинення дії Договору у порядку, встановленому Договором та чинним законодавством України. При цьому в частині виконання прав і обов`язків за ним (в тому числі обов`язку сплатити проценти за користування грошовими коштами), Договір діє до повного виконання Сторонами, в т.ч. повного повернення суми Кредиту та сплати відсотків Позичальником.

При цьому, згідно з п. 8., 15. Кредитного договору Позичальник має право у будь-який час повністю або частково повернути Кредит до спливу строку, що встановлений у пункті 2 Кредитного Договору, а у разі пролонгації до закінчення строку пролонгації; протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного Договору відмовитися від Кредитного Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити Кредитодавця у письмовій формі до закінчення вказаних 14 календарних днів.

У п.12. Кредитного договору встановлено, що за порушення умов Кредитного Договору Сторони несуть відповідальність, встановленому Кредитним Договором, Правилами та чинним законодавством України.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1044-7782 від 07.02.2022 р. складеним ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 26.12.2024 р. стосовно позичальника ОСОБА_1 (а.с.39-42) станом на 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість перед ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» в розмірі 26 625,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн., за відсотками 18 000,00 грн. та за комісією 1 125, 00 грн, про що свідчіть розрахунок заборгованості за договором № 1056-4380.

26 грудня 2024 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ТзОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу № УКФ-261224-2 (а.с.48-51), за умовами п. 2.1.-2.3. розділу 2 якого Первісний Кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та передає Первісному кредитору під відступлення Права вимоги, грошові кошти за плату у порядку та строки встановлені цим Договором. Обсяг (сума) Прав Вимоги за цим Договором визначаються як сукупність Реєстрів боржників до цього Договору. Загальний розмір Заборгованості Боржників, Право вимоги за якими передано Первісним кредитором Новому кредитору, згідно Реєстру боржників, які складаються Сторонами за формою, що наведена у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно з п. 11.1. розділу 11 Договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2025 року, а в частині виконання Сторонами своїх зобов`язань до їх повного виконання. Договір вважається укладеним в дату його підписання Стороною, яка підписала Договір останньою.

Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 26.12.2024р. ТзОВ «Новий Колектор» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму 26 625,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн., за відсотками 18 000,00 грн. та за комісією 1 125, 00 грн. (а.с.39-40).

У п.3.3. розділу 3 Договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. зазначено, що Первісний кредитор, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання відповідного Реєстру боржників (відступлення права вимоги), надсилає Боржникам повідомлення про відступлення Новому кредитору прав вимоги наступними засобами зв`язку: електронною поштою та/або sms-повідомлення.

26 грудня 2024 року ТзОВ «Новий Колектор» направило 30.12.2024 року на фінансовий номер телефону відповідача ОСОБА_1 , а саме НОМЕР_2 , було направлено СМС повідомлення наступного змісту: «Укладено Договір факторингу №УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. Проведено відступлення права вимоги за кредитним договором 1044 7782 від 07.02.2022. Ваш новий кредитор ТОВ "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 43170298;01133; м. Київ; вул. Алмазова Генерала; буд.13; оф.601; 0-800-20-33-20; ; http://newcollector.com.ua/"; сплачувати необхідно в ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР». Статус зазначеного повідомлення - «DELIVERED».

Отже, станом на дату подання даної позовної заяви Позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022, укладеним між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача про відсутність будь-яких погашень по Кредитному договору № 1044-7782 від 07.02.2022.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20).

Як вбачається з Кредитного № 1044-7782 від 07.02.2022 р. відповідач вказала своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 уклав Кредитний договір № 1044-7782 від 07.02.2022 1р., за яким отримав кредит на суму 7500,00 грн.

Згідно зі змістом поданого відповідачем відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 не заперечує укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Окрім того, отримання відповідачем ОСОБА_1 07 лютого 2022 року коштів за Кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022 р. підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1044-7782 від 07.02.2022 р., за підписом директора ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» Резуєва В., з якої вбачається, що 07 лютого 2022 року було видано кошти за кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022. у сумі 7500,00 грн. на карту НОМЕР_1 (а.с.33).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримала кошти та сторони Кредитного договору узгодили істотні умови такого договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, умову продовження строку надання кредиту, процентну ставку та порядок нарахування відсотків, відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.ст.526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч.2 ст.1054 та ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно з ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.ч. 1, 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

У ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом згідно з довідкою про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022. стосовно ОСОБА_1 станом на 26.12.2024 року та розрахунком заборгованості за договором № 1044-7782 від 07.02.2022 р. складеним ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 26.12.2024 р. стосовно позичальника ОСОБА_1 (а.с.39-46) відповідач не вносив кошти на погашення кредиту, внаслідок чого їй нараховано заборгованість за період з 07.02.2022 по 26.12.2024 в розмірі 26 625,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн., за відсотками 18 000,00 грн. та за комісією 1 125, 00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів повного чи часткового погашення заборгованості.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не провела до 04.12.2022 року оплати нарахованих процентів на суму кредиту в повному обсязі, то строк кредитування закінчився 04.12.2022 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість по Кредитному договору на загальну суму 26 500,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 грн., за відсотками 18 000,00 грн. та за комісією 1 125, 00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За приписами ч.1 ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

У ч.1 ст.1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що до ТзОВ «Новий Колектор» (нового кредитора) перейшло від ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» (первісного кредитора) право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022. в розмірі 26 625,00 грн.

Доказів недійсності Договору факторингу № УКФ-261224-2 від 26.12.2024р. суду не надано.

Під час розгляду справи судом прийнято до розгляду відзив на позовну заяву, оскільки останній поданий ОСОБА_1 без порушення процесуального строку.

Щодо доводів відповідача про звільнення його від виконання зобов`язання за кредитним договором, а також від відповідальності за його порушення на період дії форс-мажорних обставин, а саме воєнного стану на території України, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до листа Торгово-промислової палати України (далі ТПП України) № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14,141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 904/3886/21 від 25 січня 2021 року.

Разом з тим, вищевказаний лист ТПП України адресований необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Отже, за нормами чинного законодавства підтвердження форс-мажору здійснюється шляхом подання відповідної заяви до Торгово-промислової палати України та отримання сертифікату.

Інших варіантів поки що не передбачено. Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання.

Такі правові висновки були викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.02.2018 у справі №926/2343/16, від 15.06.2018, у справі №915/531/17, від 16.07.2019, у справі №917/1053/18, від 26.05.2020, у справі №918/289/19, від 17.12.2020, у справі №913/785/17, від 25.11.2021, у справі №905/55/21, від 30.11.2021, у справі №913/785/17, від 19.08.2022 у справі №908/2287/17.

Однак, Відповідач не надала доказів виникнення у неї форс-мажорних обставин. Окрім цього, наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не звільняє Відповідача від виконання зобов`язань за Кредитним договором, а лише може звільнити від відповідальності за порушення зобов`язань. У цій ситуації Позивач не стягує з Відповідача жодних платежів (штрафів/пені, інше) за порушення/невиконання ним зобов`язань по Кредитному договору.

Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Між тим, відповідач ОСОБА_1 у відзиві лише вказує, що не спроможна сплатити заборгованість за кредитом внаслідок форс-мажорних обставин, а саме воєнного стану на території України, однак доказів впливу таких форс-мажорних обставин саме на неї, її особисту діяльність не надає.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами настання форс-мажорних обставин, які б зумовили звільнення її як від виконання зобов`язання за кредитним договором, так і від відповідальності за її невиконання, також неможливо затвердити реструктуризацію суми погашення заборгованості частинами.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи усе вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов ТзОВ «ФК «Новий колектор», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість на загальну суму 26 625,00 гривень, з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7 500,00 гривень, за відсотками 18 000,00 гривень та за комісією 1 125, 00 гривень.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТОВ «Новий Колектор» в розмірі 2422,40 гривень.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор»: 01133, м.Київ, вул.Алмазова Генерала, буд. 13, офіс 601, код ЄДРПОУ 43170298

заборгованість за Кредитним договором № 1044-7782 від 07.02.2022 в розмірі 26 625,00 гривень (двадцять шість тисяч шістсот двадцять п`ять гривень) станом на 16.09.2025 року, з яких

- 7 500,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту;

- 18 000,00 гривень - заборгованість за відсотками;

- 1 125, 00 гривень - комісія,

та

- 2422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВИЙ КОЛЕКТОР": 01133, місто Київ, вул. Алмазова Генерала, будинок 13, офіс 601 , ел. пошта: , тел. 731251025

Представник позивача Котова Світлана Миколаївна: вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4

Відповідач ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2

Суддя С.В.Кодінцева