Провадження №: 2/755/2103/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «СХІД-ЗАХІД» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ТДВ СК «СХІД-ЗАХІД» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 136 000,60 грн та судовий збір в сумі 2 270 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.04.2018 між Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ» та Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» був укладений Договір комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № ТР-18-229/0603 строком дії з 01.05.2018 по 30.04.2019.

20.08.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ВФ Україна», під керуванням ОСОБА_2 , та «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТМ транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Подільський районний суд постановою від 13.11.2018 у справі №758/11799/18 визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

20.08.2018 ПрАТ «ВФ Україна» звернулося до ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ`із заявою/повідомленням про настання страхового випадку.

27.08.2018 між ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ», ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» та ПрАТ «ВФ Україна» було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору страхування, за умовами якої змінено сторону Договору страхування з ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ» на ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД».

Як стверджує позивач, відповідно до страхових актів № ТР/00/616-18/1 від 12.09.2018 та № ТР/00/616-18/2 від 26.09.2018 ДТП визнана страховим випадком, у зв`язку з чим ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» прийняло рішення про виплату ПрАТ «ВФ Україна» страхового відшкодування у розмірі 236 000,60 грн шляхом перерахування коштів на СТО - ФОП ОСОБА_3 на підставі платіжних доручень № 3938 та № 63.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за Полісом № АМ/5825344 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності 100 000 грн (франшиза 0).

18.04.2019 ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» звернулося до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою на виплату страхового відшкодування, у відповідь на яку, 05.06.2019 на рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 100 000 грн. У зв`язку з чим, за твердженнями позивача, невідшкодованою залишається сума збитків у розмірі 136 000,60 грн, яка має бути компенсована за рахунок відповідача.

Проте, відповідач на досудову вимогу не сплатив у добровільному порядку розмір збитків, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.09.2021 відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

29.10.2021 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказує, що виплата страхового відшкодування у певному розмірі здійснюється виключно на підставі оцінки (експертизи) пошкодженого транспортного засобу. Оскільки позивач не надав жодних документів, на підставі яких ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату страхового відшкодування, тому обставини такої виплати залишаються невстановленими.

Також зауважує, що оскільки страхова компанія перерахувала страхову відшкодування безпосередньо позивачу, то сума виплати має бути зменшена на суму податку на додану вартість відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також представник відповідача зазначив, що до предмету доказування цієї категорії справ належить не лише вартість ремонту, а й необхідність його здійснення в обсязі, наведеному в акті виконаних робіт, який не було додано до позовної заяви.

Викладені обставини, на думку представника відповідача, є підставою для проведення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення дійсного розміру збитків, завданих потерпілій особі, про що подав відповідне клопотання.

25.11.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог вказуючи, що рахунки СТО та платіжні доручення підтверджують вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, а Звіт незалежного експерта підтверджує розмір заявлених позовних вимог. Також зауважує, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було виплачено суму страхового відшкодування в сумі 100 000 грн в межах ліміту відповідальності страховика.

29.11.2021 до суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2021 у задоволенні клопотання представника позивача ТДВ СК «СХІД-ЗАХІД» - Вакулік Я.І. про поновлення пропущеного строку для подання відповіді на відзив - відмовлено. Відповідь на відзив позивача ТДВ СК «СХІД-ЗАХІД» - залишено без розгляду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи - задоволено.

Призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої були поставлені питання: 1) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, станом на дату завдання пошкоджень (на дату ДТП) - 20.08.2018, без ПДВ? 2) Яка вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, станом на дату завдання пошкоджень (на дату ДТП) - 20.08.2018, без ПДВ? Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - ОСОБА_1

06.05.2022 до суду з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, надійшли матеріали даної цивільної справи з повідомленням про неможливість проведення судової експертизи від 28.04.2022 № СЕ-19/111-22/1712-АВ, у зв`язку з непроведенням оплати проведення експертизи та ненаданням необхідних для проведення експертизи документів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2022 поновлено провадження по справі та продовжено її розгляд за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

04.07.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. про призначення судової автотоварознавчої експертизи (повторно), у якому просить суд: призначити повторно судову автотоварознавчу експертизу та доручити її проведення Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначає, що, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача суми шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, не надав жодних документів, які б давали змогу встановити, на підставі чого ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснила виплату страхового відшкодування. Таким чином, залишається невстановленою обставина щодо підстав виплати страхового відшкодування на користь позивача. Як зазначено у позові суму страхового відшкодування страховик перерахував безпосередньо позивачу, а в законі передбачено, що у такому випадку страхове відшкодування завжди зменшується на суму ПДВ, доплата якого відбувається за умови надання потерпілою особою страховикові документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не виникло зобов`язання з оплати ПДВ, тому і у відповідачі теж не виникло, позаяк його відповідальність є виключно субсидіарною (додатковою). Для всебічного розгляду справи вбачається необхідність у проведенні судової автотоварознавчої експертизи, згідно результатів якої, можливо встановити дійсний розмір збитків завданих потерпілій особі. Повторність заявлення такого клопотання стороною відповідача обґрунтована тим, що ані відповідачу, ані його представнику не надходили із експертної установи рахунки на оплату проведення експертизи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2022 клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про призначення судової автотоварознавчої експертизи (повторно) - задоволено.

Призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу, на розгляд якої поставлено питання: 1) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, станом на дату завдання пошкоджень (на дату ДТП) - 20.08.2018, без ПДВ? 2) Яка вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, станом на дату завдання пошкоджень (на дату ДТП) - 20.08.2018, без ПДВ? Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Витрати по проведенню експертизи покладено на відповідача - ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_4

20.10.2022 до суду з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, надійшли матеріали даної цивільної справи з повідомленням про неможливість проведення судової експертизи від 07.10.2022 № СЕ-19/111-22/31348-АВ, у зв`язку з ненаданням експерту додаткових матеріалів.

15.03.2024 до суду від позивача надійшла заява про долучення додаткових матеріалів на виконання клопотання експерта.

08.04.2024 до суду до суду з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшло клопотання експерта від 01.04.2025 № СЕ-19/111-24/19913-АВ.

17.04.2024 до суду від позивача надійшла заява про долучення додаткових матеріалів на виконання клопотання експерта.

10.07.2024 до суду з Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта від 28.06.2024 № СЕ-19/111-24/19913-АВ за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 755/14526/21.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.07.2024 поновлено провадження у цивільній справі та продовжено її розгляд за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Інших заяв по суті справи, додаткових пояснень від учасників справи до суду не надійшло.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, 27.04.2018 між Приватним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ» та Приватним акціонерним товариством «ВФ Україна» був укладений Договір комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № ТР-18-229/0603 строком дії з 01.05.2018 по 30.04.2019, за яким забезпечений транспортний засіб «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 .

20.08.2018 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ПрАТ «ВФ Україна», під керуванням ОСОБА_2 , та «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті ДТМ транспортні засоби отримали механічні пошкодження

Подільський районний суд міста Києва постановою від 13.11.2018 у справі №758/11799/18 визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту вказаних постанов убачається, що ОСОБА_1 20.08.2018 о 08 год. 30 хв.. керуючи автомобілем «Рено» д/н НОМЕР_2 в м. Києві на Набережному шосе, не дотримався безпечної дистанції, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан» д.н. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків.

Станом на день розгляду цієї справи Дніпровським районним судом м. Києва постанова Подільського районного суду м. Києва від 13.11.2018 у справі № 758/11799/18 є такою, що набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

20.08.2018 власник транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 ПрАТ «ВФ Україна» звернувся до ПрАТ «УСК» із заявою-повідомлення та сплатою страхового відшкодування згідно Договору комплексного добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № ТР-18-229/0603.

27.08.2018 між ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ» та ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» та було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору страхування, за умовами якої змінено сторону Договору страхування з ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ КАПІТАЛ» на ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД».

ФОП ОСОБА_3 складено рахунки з відновлюваного ремонту транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 : від 12.09.2018 №00363 на суму 137 102,45 грн; від 26.09.2018 №00364 на суму 98 898,15 грн.

12.09.2018 ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» складено страховий акт № ТР/00/616-18/1, відповідно до якого розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 137 102,45 грн, які перераховані на рахунок ПрАТ «ВФ Україна» 26.09.2018.

26.09.2018 ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» складено страховий акт № ТР/00/616-18/2, відповідно до якого розмір страхового відшкодування на підставі розрахунку становить 98 898,15 грн, які перераховані на рахунок ПрАТ «ВФ Україна» 09.10.2018.

Крім того, згідно Звіту №334 про оцінку автомобіля «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 від 14.09.2018 складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ЕКЛІС», матеріальний збиток, завданий власникові «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 245 683,26 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як водія автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом №АМ5825344.

18.04.2019 ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» звернулося до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації).

05.06.2019 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило страхове відшкодування ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» в сумі 100 000 грн на підставі регресної вимоги №073 від 18.04.2019.

31.07.2019 ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» звернувся із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування до ОСОБА_1 , яка залишилась останнім без відповіді.

Частиною 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової (матеріальної) шкоди.

Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн. Предметом спору у справі є сума відшкодування майнової шкоди, яка не покриває витрати для відновлення пошкодженого майна.

Згідно зі ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України № 1961-IV від 01.07.2004).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або працездатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

За приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі

Відповідно до ст. 1194 ЦК Україна особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV , можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний Суд України у постанові від 02.12.2015 у справі №6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц, від 21.02.2020 у справі №755/5374/18, від 22.04.2020, у справі №756/2632/17, від 22.04.2021 у справі №759/7787/18, від 11.08.2021 у справі №554/8473/19.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до висновку експерта від 28.06.2024 № СЕ-19/111-24/19913-АВ за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 755/14526/21 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на дату завдання пошкоджень (на дату ДТП) - 20.08.2018, становила 211 717 грн 41 коп. без ПДВ.

Вартість відновлювального ремонту без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Nissan X-Trail», д.н.з. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на дату завдання пошкоджень (на дату ДТП) - 20.08.2018, становила 211 717 грн 41 коп. без ПДВ.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 акцентувала увагу, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Надаючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню частково враховуючи той факт, що ТзДВ «СК «СХІД-ЗАХІД» отримало від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн, в межах суми ліміту відповідальності страховика, тому з огляду на положення статей 1166 та 1194 ЦК України, а також висновку експерта від 28.06.2024 № СЕ-19/111-24/19913-АВ за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню 111 717, 41 грн, як різниця між вартістю відновлюваного ремонту (211 717,41 грн) і сумою страхового відшкодування (100 000 грн).

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 864,57 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 22, 979, 999, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 60, 76, 77, 80, 81-83, 133, 141, 258, 263-265, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «СХІД-ЗАХІД» (, м. Харків, вул. Іванівська, 1, кім. 314) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «СХІД-ЗАХІД» різницу між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування в сумі 111 717,41 грн та судовий збір в сумі 1 864,57 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: