_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3437/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернулась з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначала, що 15 жовтня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеса від 23 квітня 2025 року у цивільній справі № 947/10478/25 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Зазначає, що донька проживає разом із матір`ю ОСОБА_6 , яка самостійно здійснює всі витрати на її навчання, відвідування додаткових занять, забезпечення її побуту та дозвілля. ОСОБА_1 працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Доброславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» на посаді молодшої медичної сестри (санітарки) клініко-діагностичного відділення з 02.05.2024 року. Доходи ОСОБА_1 за період з 02.05.2024 року по лютий 2025 року складають сукупно 49 273, 33 грн. Разом з тим, утримання дитини потребує значних витрат. Зазначає, що ціни на товари та послуги в країні постійно зростають. Доходи ОСОБА_1 не дозволяють їй забезпечувати доньці належний рівень життя та розвитку. Зазначає також, що донька ОСОБА_5 потребує постійного медичного обстеження, у зв`язку з погіршенням зору, алергією, сколіозом, проблемами зі шкірою тощо. У зв`язку з цим дитині постійно необхідно проходити медичні огляди, проходити лікування, здавати аналізи, користуватися спеціальною дерматологічною косметикою, а також бажано займатися спортом через сколіоз. Також донька ОСОБА_5 потребує відвідування додаткових занять та репетиторів з метою підготовки до іспитів та в подальшому вступу до вищого навчального закладу. Крім того, донька ОСОБА_5 знаходиться в підлітковому віці та має власні потреби у розвагах та дозвіллі.

Указані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 22.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

10.09.2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 12.09.2025 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції по справі №947/17751/25, відмовлено.

12.09.2024 року до канцелярії суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання доньки у сумі 3196 гривень.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 28.10.2025 року засобами поштового зв`язку звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просив врахувати свої пояснення щодо позову та надані докази матеріального становища.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2010 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.10.2010 року серії НОМЕР_3 , виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

У шлюбі народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 18.05.2011 року серії НОМЕР_4 , виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції актовий запис №823.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеса від 23 квітня 2025 року у цивільній справі № 947/10478/25 шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, з урахування вищевказаного, зважаючи на часткове визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання цього позову і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону.

Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Cуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Батьки мають між собою узгоджувати порядок, спосіб та лікувальні установи, необхідні для лікування дітей, безпосередньо на стадії звернення батьків за лікуванням дітей, і таке узгодження не потребується лише у випадку якщо таке несе загрозу для життя дитини або у разі потреби у негайному оперативному втручанні.

Натомість, у разі ненадання доказів неможливості надання таких самих послуг безоплатно і непогодження вказаних витрат з іншим з батьків, на нього не може бути покладено вказані витрати.

Позивачкою не доведено факт понесення додаткових витрат на дитину.

Суд позбавлений можливості стягнути додаткові витрати наперед, оскільки із наданих стороною позивачки доказів неможливо встановити обсяг додаткових витрат у майбутньому. Зокрема, такими доказами могли б бути договори на надання медичних послуг на постійній основі, необхідний період лікування, договори щодо надання освітніх послуг тощо.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі № 320/383/19 зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Тобто, законодавцем передбачено можливість фінансування розміру додаткових втрат на майбутнє, але розмір таких витрат має бути прогнозованим та чітко визначеним наперед. Така прогнозованість є можливою за умови систематичного (регулярного) та неминучого (невідворотного) характеру таких витрат. Прогнозованими витратами можуть бути: витрати на спеціальне харчування, навчального закладу, гуртків, секцій, витрати на придбання лікарських засобів (за умови необхідності систематичного прийому), курси медичних та реабілітаційних процедур (за умови необхідності систематичного прийому).

З огляду на положення ч. 2 ст. 185 СК України, позивач не позбавлена можливості у майбутньому звертатися до суду з позовними вимогами до батька дитини щодо стягнення додаткових витрат, після їх фактичного понесення або на майбутнє, за умови належного документального підтвердження.

Виходячи з наведеного, системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання доньки, задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, необхідно оплату на користь держави судових витрат покласти на відповідача.

Керуючись ст. 88, 141, 150, 157, 180, 181, 182, 184, 185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 76-81, 141, 264, 265, 354, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та додаткових витрат на дитину, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня подання цього позову, тобто з 14.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з подальшою щорічною індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Куриленко