Справа № 454/1320/24 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1540/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без участі учасників у м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року у справі №454/1320/24 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

09 квітня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» - Цюпа Ольга Віталіївна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просила стягнути з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Біцзнес позика» заборгованість за договором №208263-КС-002 про надання кредиту від 28 грудня 2021 року в розмірі 79096,42 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 28 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №208263-КС-002 в розмірі 24 000.00 грн. За вказаним договором, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання виконало у повному обсязі. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання у зв`язку з укладення договору про надання кредиту не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 79096,42 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тіло кредиту) 22750,76 грн, заборгованість за відсотками 56345,66 грн.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" заборгованість за кредитним договором №208263-КС-002 від 28 грудня 2021 року в розмірі 22750,76грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" 696,65коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог оскаржив позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Вважає рішення в оскаржуваній частині незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Умовами укладеного кредитного договору передбачено сплату відповідачем процентів та узгоджено їх розмір і строк кредитування.

Кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем не є договором приєднання (у розуміння ст. 634 Цивільного кодексу України).

Судом не було враховано, що сам Договір про надання кредиту містить усі істотні умови кредитного договору, серед яких умови щодо встановлення відсоткової ставки за користування кредиту та строк кредитування.

11 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 208263-КС-002 про надання кредиту від 28 грудня 2021 року. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в основний договір, а саме, встановили термін дії договору-до 09.09.2022, встановили строк кредитування 256 днів, повторно відобразили розмір процентної ставки-1,08047917% в день, а також встановили графік платежів для погашення заборгованості позичальника.

Відповідач частково сплатив заборгованість, провівши 8 платежів на погашення кредиту у загальній сумі 14 322,50 грн.

Судом першої інстанції безпіставно позбавлено кредитора права на отримання процентів за користування кредитом у повному обсязі.

Наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору №208263-КС-002 повністю відповідає умовам договору, а розмір нарахованих процентів відповідає нормам ст.ст. 1048, 1050 та 1056-1 ЦК України.

Просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року по справі № 454/1320/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 56345,66 гривень та ухвалити в цій частині нове рішення, згідно якого стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» грошову суму у розмірі 56 345,66 грн, в решті рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін;

У разі задоволення апеляційної скарги та у зв`язку із фактичним повним задоволенням позовних вимог просить здійснити розподіл судових витрат.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що ціна позову становить менше тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, апеляційна скарга підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір №208263-КС-002 про надання кредиту в сумі 24000,00грн. з датою повернення кредиту 14 червня 2022 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Того ж дня, ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №208263-КС-002 про надання кредиту від 28 грудня 2021 року.

ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №208263-КС-002 про надання кредиту від 28 грудня 2021 року на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направляло ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-9189 на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 24 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.08047917% за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявному на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які мав здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 24 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується інформацією про перерахунок коштів та анкетою клієнта про номер банківського рахунку.

11 лютого 2022 року між ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 підписано Додаткову угоду №1 до договору №208263-КС-002 від 28 грудня 2021 року про споживчий кредит, якою позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості за кредитодавцем за кредитним договором на суму 28278,72грн., з яких 23750,76грн. заборгованість за сумою кредиту, 3407,68грн. заборгованість за процентами за користування кредитом та 1120,28грн. заборгованість за комісією за надання кредиту.

Згідно умов Додаткової угоди №1 до договору №208263-КС-002 від 28 грудня 2021 року про споживчий кредит сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом становить 1,08047917% в день до 25 лютого 2022 року включно та 1,08047917% в день з 26 червня 2022 року, а термін дії кредитного договору продовжено до 09 червня 2022 року.

Згідно з довідки розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №208263-КС-002 від 28 грудня 2021 року вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 79096,42 грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту- 22750,76 грн; заборгованість за процентами 56345,66грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками, суд виходив з тих підстав, що матеріали справи не містять умов щодо сплати відповідачем процентів за користування кредитними коштами та не доведено, з якими саме Умовами прийняття пропозиції щодо укладення договору про надання кредиту ознайомився та розумів відповідач і погодився з ними, підписуючи оферту про приєднання до умов отримання кредитних коштів та інших послуг ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір-це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Укладеним 28 грудня 2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 договором №208263-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) погоджено, що останньому надаються грошові кошти в розмірі 24000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, строком на 24 тижні до 14 червня 2022 року з сплатою процентів за ставкою 1,08047917% в день.

Аналогічні умови викладені в паспорті споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником), від 28 грудня 2021 року, який 28 грудня 2021 року був підписаний ОСОБА_1 разом з договором про надання кредиту за допомогою одноразового ідентифікатора - електронного підпису G-9189.

Пунктом 1 кредитного договору передбачено: строк кредитування, розмір процентної ставки в день 1,08047917%, загальний розмір наданого кредиту, термін дії договору, орієнтовна загальна вартість кредиту, орієнтовна реальна річна процентна ставка.

З наявного в матеріалах справи договору про надання кредиту та паспорта споживчого кредиту вбачається, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 в належний спосіб погодили розмір кредиту 24000 грн, строк кредитування 24 тижні, процентну станку яка нараховується в період строку кредитування, а саме процентну ставку в день 1,08047917%, тобто сторонами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору.

11 лютого 2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №20826-КС-002 про надання кредиту від 28 грудня 2021 року. Додаткова угода ОСОБА_1 була підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-6949 11 лютого 2022 року.

Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 09.09.2022р.», «Строк Кредиту: 256 днів.»

Згідно п.1 Додаткової угоди: «Позичальник підписанням цієї Додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед Кредитодавцем за Договором, станом на 11.02.2022, в розмірі 28 278,72грн., що включає: - суму Кредиту 23 750,76грн.; - проценти за користування Кредитом 3 407,68грн.; - комісія за надання Кредиту 1 120,28грн.»

З наданого позивачем в суді першої інстанції розрахунку заборгованості, вбачається, що ОСОБА_1 в період строку наданого йому кредиту на виконання умов договору сплатив 14322,5 грн, які були зараховані на погашення: кредиту 1249,24 грн, відсотків 9473,26 грн, комісії 3600 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 нараховувалися проценти за відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 1,08047917 в день, який було погоджено сторонами в договорі про надання кредиту, паспорті споживчого кредиту та додатковій угоді до договору.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами в розмірі 56345,66 грн..

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року в частині відмовлених позовних вимог, а саме, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором нарахованих процентів, потрібно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення таких позовних вимог.

Згідно з ч.ч.1, 2, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення усіх позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року слід змінити в частині розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 2422,80 грн та судові витрати пов`язані з розгялдом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 3633,60 грн.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 141 ч.1; 374 ч.1п.2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором нарахованих процентів та ухвалити цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" () заборгованість за кредитним договором №208263-КС-002 від 28 грудня 2021 року в розмірі 56345 (п`ятдесят шість тисяч триста сорок п`ять) гривень 66 копійок, яка складається з суми прострочених платежів по процентах 56345,66 грн.

Змінити рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року в частині вирішення питання судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" () судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 40 копійок.

В решті рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк