31.10.2025 ЄУН 337/2888/25
№2/337/1784/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді -Ширіної С.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, треті особи: Виконавчий комітет Калуської міської ради Івано-Франківської області; ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2025 позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що він та його дружина ОСОБА_2 з липня 2022 року залишили постійне місце проживання як вимушено переміщені особи у зв`язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією міста в якому ми постійно проживаємо місто Токмак Запорізької області.Йому, його дружині ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частини двокімнатної квартири,розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .Зазначене право власності підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 29.04.1998 року, видане відкритим акціонерним товариством "Південдизельмаш" та зареєстроване Токмацьким бюро технічної інвентаризації 29.04.1998 року за № 8398 та Технічним паспортом на квартиру, що знаходить у власності, виданим ПМП "Вибір".Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , вона складається з двох кімнат жилою площею 26,5 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 15,2 кв.м, 2-а кімната - 11,3 кв.м, кухня площею 7,4 кв.м, ванна кімнати площею 2,9 кв.м, коридор - 6,9 кв.м, вбудована шафи - 1,0 кв.м., лоджія 1,8 кв.м,Загальна площа 47,7 кв.м.

Рішенням Токмацької міської ради за № 13 від 21.01.2016 року (пункт 10 Додатку), АДРЕСА_3 .Відомості про право власності на вказану квартиру не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 13.06.2025 року відсутні відомості про реєстрацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

28.03.2025 він та ОСОБА_2 звернулися до Державного реєстратора Виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області із заявою за реєстраційним номером 66095407 про реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо належної йому та ОСОБА_2 на праві власності по 1/3 частини зазначеної квартири.

Рішенням Держаного реєстратора прав на нерухоме майно Калуської міської ради Івано-Франківської області від 29.04.2025 № 78614372 їм було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій:після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення

розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме:не отримано відповідь на запит державного реєстратора.

Таким чином відповіді на запит державного реєстратора Токмацькою міською військовою адміністрацією Пологівського району Запорізької області надано не було. Відомості про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що перебувало у розпорядженні підприємств бюро технічної інвентаризації на паперових носіях у зв`язку із здійсненням ними до 1 січня 2013 р. повноважень щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно надавало бюро технічної інвентаризації комунальне підприємство «Абрис» Токмацької міської ради.

Паперовий архів КП «Абрис» знаходиться за фактичним місцезнаходженням підприємства на окупованій території Запорізька обл., м. Токмак.Станом на сьогодні, неможливо отримати відомості щодо спірної квартири з підприємства бюро технічної інвентаризації, а відтак позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на таку квартиру.

Спірна квартира знаходиться на території Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 26 лютого 2022 року.

У зв`язку з цим вони на даний час не можу в установленому законом порядку зареєструвати право власності на квартиру, що позбавляє мене можливості вільно розпоряджатися своїм майном.

Ухвалою суду від 23.06.2025 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено підготовче судове засідання.

27.06.2025 на адресу суду представником відповідача Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області надано заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та розгляд справи без його участі.

14.07.2025 на адресу суду заступником міського голови виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франковської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Ухвалою суду від 10.09.2025 підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити.

Представник відповідача Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представники третіх осіб: Виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі,проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіямист.1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право.

Втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, та інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач унаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року).

Ст.41Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути проти правнопозбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно зст.316,317ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно дост.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації» (п.3 ст.3 Закону).

Під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії ( п.3.ч.3 ст.10 Закону).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ,ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .Зазначене право власності підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 29.04.1998 року, видане відкритим акціонерним товариством "Південдизельмаш" та зареєстроване Токмацьким бюро технічної інвентаризації 29.04.1998 року за № 8398 та Технічним паспортом на квартиру, що знаходить у власності, виданим ПМП "Вибір".

Відповідно до технічного паспорту на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , вона складається з двох кімнат жилою площею 26,5 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 15,2 кв.м, 2-а кімната - 11,3 кв.м, кухня площею 7,4 кв.м, ванна кімнати площею 2,9 кв.м, коридор - 6,9 кв.м, вбудована шафи - 1,0 кв.м., лоджія 1,8 кв.м, Загальна площа 47,7 кв.м.

Рішенням Токмацької міської ради за № 13 від 21.01.2016 року (пункт 10 Додатку), АДРЕСА_3 . Відомості про право власності на вказану квартиру не були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 13.06.2025 року відсутні відомості про реєстрацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

28.03.2025 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Державного реєстратора Виконавчого комітету Калуської міської ради Івано-Франківської області із заявою за реєстраційним номером 66095407 про реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо належної їм на праві власності по 1/3 частини зазначеної квартири.

Рішенням Держаного реєстратора прав на нерухоме майно Калуської міської ради Івано-Франківської області від 29.04.2025 № 78614372 їм було відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій:після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення

розгляду заяви про державну реєстрацію прав, а саме: не отримано відповідь на запит державного реєстратора.

Відповіді на запит державного реєстратора Токмацькою міською військовою адміністрацією Пологівського району Запорізької області надано не було. Відомості про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що перебувало у розпорядженні підприємств бюро технічної інвентаризації на паперових носіях у зв`язку із здійсненням ними до 1 січня 2013 р. повноважень щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно надавало бюро технічної інвентаризації комунальне підприємство «Абрис» Токмацької міської ради.

Паперовий архів КП «Абрис» знаходиться за фактичним місцезнаходженням підприємства на окупованій території Запорізька обл., м. Токмак.Станом на сьогодні, неможливо отримати відомості щодо спірної квартири з підприємства бюро технічної інвентаризації, а відтак позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на таку квартиру.

Спірна квартира знаходиться на території Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 26 лютого 2022 року.

У зв`язку з цим вони на даний час не можу в установленому законом порядку зареєструвати право власності на квартиру, що позбавляє позивачів можливості вільно розпоряджатися своїм майном.

З урахуванням положень частини першої статті1 5та статті392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами ст.392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлений, зокрема, у випадку, коли особа є вже власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 зазначила, що правила ст.392 ЦК України застосовуються не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно.

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правомірно набули право власності на 1/3 частини двокімнатної квартири кожному, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 29.04.1998 року, видане відкритим акціонерним товариством "Південдизельмаш" та зареєстроване Токмацьким бюро технічної інвентаризації 29.04.1998 року за № 8398 та Технічним паспортом на квартиру, що знаходить у власності, виданим ПМП "Вибір", тобто відповідно до чинного законодавства.

Відомості про позивачів як власників вказаної квартири зазначені в технічному паспорті на квартиру, складеному 29.04.1998 року.

Позивачі зареєстровані в зазначеній квартирі та проживали в ній до повномасштабного вторгнення рф на територію Україну та введення у зв`язку з цим воєнного стану в Україні.

З лютого 2022 м. Токмак Запорізької області є тимчасово окупованою територію України.

Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами нотаріально посвідченою копією вказаного договору дарування та технічного паспорту, копією паспорту позивача .

Разом з тим, право власності позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який функціонує з 01.01.2013, не зареєстровано.

Отже, на теперішній час позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені права в передбаченому законом порядку зареєструвати своє право власності на зазначену квартиру і відповідно вільно володіти та розпоряджатись нею, чим порушується (не визнається) їх право власності.

На підставі вищевикладеного, виходячи з вимог діючого законодавства, завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, законності, пропорційності, справедливості та розумності, суд вважає необхідним захистити порушене право позивачів шляхом визнання за ними права спільної часткової власності на 1/3 частину зазначеної квартири кожного.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15,16,182,316,317,319,321,328,392 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,247,258,263-265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Токмацької міської військової адміністрації Пологівського району Запорізької області, треті особи: Виконавчий комітет Калуської міської ради Івано-Франківської області; ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно-задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) право спільної часткової власності на 1/3 частину двокімнатної квартири загальною площею 47,7 кв.м., в тому числі житловою площею 26,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) право спільної часткової власності на 1/3 частину двокімнатної квартири загальною площею 47,7 кв.м., в тому числі житловою площею 26,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А. Ширіна