Справа № 594/782/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ з а о ч н е /

10 жовтня 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

з участю:

секретаря Окулянко У.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Когут О.В.

представника органу опіки та піклування Паламарчук Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Борщівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 червня 2013 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 . У шлюбі в них народилось троє дітей, сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, подружнє життя у них не склалось, з серпня 2019 року припинили спільне проживання.

27.01.2020 Борщівський районний суд Тернопільської області видав судовий наказ, яким стягнув із ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, а 25.08.2022 цей же суд видав судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання сипа ОСОБА_8 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Однак, відповідач лише частково сплачував аліменти, а з січня 2024 року і по даний час взагалі їх не сплачує, у зв`язку з чим станом на 1 червня 2025 року має заборгованість в загальній сумі 133592, 15 грн.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 30.11.2022 шлюб між ними було розірвано за її позовом.

Разом із тим зазначила, що хоча шлюб між ними було розірвано 30.11.2022, вони припинили шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2019 року. Саме з цього часу і по даний час відповідач взагалі не приймає участі у вихованні дітей, не відвідує їх за місцем проживання, чи навчання, не цікавиться ними, не телефонує, хоча має таку змогу, не вітає з днем народження, матеріально не утримує. На її запитання по телефону, чому він так відноситься до дітей, відповідач відповів, що оскільки вона уклала шлюб з іншим чоловіком, то діти перейшли йому у спадок і він не збирається з ними спілкуватись та приймати участь у їх вихованні.

За час навчання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в Озерянській загальноосвітній школі І - ІІІ ступенів відповідач жодного разу школу не відвідував, навчанням дітей у школі не цікавився, з учителями синів не спілкувався, не буває на шкільних заходах, жодної участі у підготовці синів до життя не приймає. За час перебування сина ОСОБА_8 в Озерянському закладі дошкільної освіти «Срібна росинка» відповідач жодного разу садочок не відвідував, не буває на різного роду заходах. Також відповідач не цікавиться здоров`ям своїх синів, на прийом до лікарів їх супроводжує лише вона.

Таким чином, відповідач вже протягом шести років повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей, зовсім забув про їх існування та про те, що їх потрібно виховувати, утримувати, він чомусь вважає, що це повинна робити лише вона одна. Всі питання щодо виховання синів вирішуються нею особисто та теперішнім її чоловіком, якого сини називають татом. Вони знаходяться на їхньому повному утриманні, для їх розвитку вони прикладають всі свої зусилля та можливості.

Зазначені факти, як кожен зокрема так і в сукупності, вона розцінює як ухилення від виховання батьком своїх дітей, хоча будь-яких перешкод у спілкуванні з ними не має, ніхто йому не забороняв і не забороняє приймати участь у їх вихованні, якщо б він цього хотів, хоча б міг спілкуватись по телефону та відеозв`язку, фізичні вади у відповідача відсутні. Тобто, відсутні будь які об`єктивні обставини, які можуть перешкоджати спілкуванню батька з синами та виконанню ним батьківських обов`язків. Він живе своїм особистим життям, а за власних дітей забув. Свідоме нехтування відповідачем своїх обов`язків підтверджує відсутність серйозного ставлення ним до них.

А тому, просила суд позбавити відповідача батьківських прав.

Ухвалою суду від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання. При цьому, відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 01 липня 2025 року.

У визначений в ухвалі суду строк, відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 17.07.2025 зобов`язано орган опіки та піклування Борщівської міської ради надати суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , щодо неповнолітніх дітей синів - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 04.09.2025 закрито підготовче провадження у справі та таку призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Когут О.В. позов з підстав наведених у позові, підтримали повністю, при цьому зазначили, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Крім того, ОСОБА_1 вказала, що проживає разом з дітьми у будинку, який було придбано сторонами під час шлюбу, про що надала суду відповідні документи. Показала, що відповідач ще до народження третьої дитини заявив, що з сім`єю проживати не буде, підтримує відносини з іншою жінкою.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча про час та місце проведення такого був сповіщений у визначеному законом порядку.

Представник третьої особи органу опіки та піклування - Паламарчук Л.І. в судовому засіданні позов підтримала та просила такий задоволити. При цьому, зазначила, що орган опіки та піклування детально вивчав ситуацію щодо виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, у результаті чого дійшов висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав.

За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд прийняв рішення про ухвалення у даному випадку заочного рішення.

Заслухавши сторону позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, згідно ст.ст. 150, 164 п.2 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 25 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, позивач та відповідач зареєстрували шлюб 25 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено актовий запис № 62.

Також встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітніх дітей, синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження: серії НОМЕР_2 , виданим Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 30 жовтня 2013 року, серії НОМЕР_3 , виданим Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 26 липня 2017 року, серії НОМЕР_4 , виданим Озерянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 15 квітня 2020 року.

Поряд з тим встановлено, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 30 листопада 2022 року у справі №594/797/22, яке набрало законної сили 02 січня 2023 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Як стверджує позивачка, хоча шлюб між ними було розірвано 30.11.2022, вони припинили шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2019 року і з тих пір відповідач не приймає участі у вихованні дітей та матеріально не утримує.

Також встановлено, що за заявою ОСОБА_9 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, 27.01.2020 Борщівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ №594/56/20, яким стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_10 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 15 січня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Крім того, за заявою ОСОБА_9 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, 25.08.2022 Борщівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ №594/796/22, яким стягнуто із ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_10 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із наданих Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по виконавчих провадженнях про стягнення з відповідача таких на утримання дітей, відповідач частково сплачував аліменти на утримання дітей, внаслідок чого станом на 01.06.2025 загальна сума заборгованості по сплаті аліментів становить 133592, 15 грн.

Поряд з тим встановлено, що позивачка 21 лютого 2024 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 . У шлюбі, у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася дочка ОСОБА_12 . Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 .

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №06-11-11/514 від 09.06.2025, виданої старостою Озерянського старостинського округу, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в житловому будинку в АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстровані та проживають сини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та дочка ОСОБА_13 . Чоловік ОСОБА_11 в такому проживає без реєстрації. Відповідач ОСОБА_2 в такому зареєстрований але не проживає з 03.08.2019, він перебуває за кордоном.

Згідно довідки № 06-11-11/492 від 23.05.2025, виданої старостою Озерянського старостинського округу, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , але фактично за місцем реєстрації не проживає з 2019 року по даний час, участі у вихованні дітей не приймає.

Згідно акту обстеження житлових умов заявника № 45 від 23.05.2025, складеного депутатом Борщівської міської ради та старостою с. Озеряни, ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_11 займаються вихованням дітей, які перебувають повністю на їхньому утриманні. Батько ОСОБА_2 дітьми не цікавиться, не виховує, не бере ніякої участі у їхньому житті.

Відповідно до довідки № 92, виданої 23.05.2025 Озерянською ЗОШ І-ІІІ ступенів Борщівської міської ради, ОСОБА_3 навчається у 6 класі. Батько ОСОБА_2 контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується протягом 2021-2025 навчальних років.

Відповідно до довідки № 90, виданої 23.05.2025 Озерянською ЗОШ І-ІІІ ступенів Борщівської міської ради, учень 2 класу ОСОБА_4 зарахований до школи 01.09.2023. Батько ОСОБА_2 контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується протягом 2023-2025 навчальних років.

Відповідно до довідки № 12, виданої 26.05.2025 Озерянським закладом дошкільної освіти (дитячий садок) «Срібна росинка» Борщівської міської ради, малолітній ОСОБА_5 регулярно відвідує дитячий садок. Батька ОСОБА_2 вже другий рік в садочку ніхто не бачив. Він зовсім не цікавиться своїм малолітнім сином. Виховує і доглядає за ОСОБА_8 тільки мама ОСОБА_1 .

Відповідно до довідок №59, №60, №61 від 30.05.2025 року, виданих ОСОБА_14 , сімейним лікарем КНП «Озерянська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Борщівської міської ради, малолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з народження знаходяться під наглядом лікувального закладу. На профілактичний огляд та при захворюваннях діти до лікаря на прийом з`являються тільки в супроводі матері ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що є хрещеним батьком неповнолітнього ОСОБА_8 . З відповідачем особисто не знайомий. З часу хрещення дитини з сім`єю позивачки підтримує тісні товариські відносини. Сім`ю часто провідує. Є свідком того, що відносини всім`є склались задовільно, всі без виключення діти мають достатньо уваги та любові, турботи від позивачки та її чоловіка, якого називають батьком. Відповідач участі у їх житті ніяк не приймає.

Свідок ОСОБА_16 показала, що проживає в с. Озеряни, з позивачкою підтримує товариські відносини тривалий час їх діти разом ходили в садочок, а тепер у школу. Відповідача особисто не знає. За останні 6 років жодного разу його не бачила. Діти при спілкуванні його не згадують. Знає, що він пребуває за кордоном.

З висновку органу опіки та піклування Борщівської міської ради від 31 липня 2025 року слідує, що такий вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителів АДРЕСА_2 . При цьому, орган опіки та піклування виходив з того, що знайшли своє підтвердження факти, що що батько дітей, ОСОБА_2 , умисно нехтує своїми батьківськими обов`язками, не приділяє дітям достатньої уваги для розвитку, не спілкується з ними в необхідному обсязі для закріплення загальноприйнятих норм моралі, не цікавиться їх навчанням та станом здоров`я, не забезпечує доступу до культурних та духовних цінностей, не дбає про матеріальне забезпечення дитячих потреб. Діти знають про існування рідного батька, але не мають з ним жодного емоційного зв`язку, адже протягом тривалого часу не відчувають з його боку батьківської любові та підтримки.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), зокрема правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачки на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, а з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що вихованням дітей займається мати - позивачка, а батько відповідач не цікавиться їхнім життям, навчанням.

Дослідженими судом доказами підтверджується відсутність піклування з боку відповідача про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, лікування, підготовку до самостійного життя, відсутність інтересу батька до внутрішнього світу дітей протягом тривалого часу, впродовж якого формувались фізичні особливості та психологічні риси дітей.

Суд бере до уваги, що сформована відповідачем модель поведінки щодо дітей є добровільно обраною ним та не продиктована життєвими обставинами.

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення ОСОБА_2 від обов`язків по вихованню дітей та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до нього вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати по справі у вигляді судового збору.

Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст.150, 160, 164, 180, 181 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей, синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа: орган опіки та піклування Борщівської міської ради, місцезнаходження: м. Борщів, вул. Грушевського, 2, Чортківського району, Тернопільської області, .

Головуюча: