КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 372/5691/24
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Обухівського районного суду Київської області, ухвалене у складі судді Потабенко Л.В. в м. Обухів 22 травня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2024 року позивач АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 161139,41 грн. та судові витрати.

Заявлені вимоги мотивував тим, що «monobank» є мобільним банком, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні банку, верифікації клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шеринг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Витяг з Умов та Тарифи за карткою monobank додаються до позову.

Відповідно до п.п. 4.2.19 п. 4 Розділу І на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, клієнт зобов`язаний ознайомлюватися з чинною редакцією договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або в мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього.

Згідно з п. 1 Розділу 1 «Терміни та визначення» Умов мобільний додаток - сервіс банку, що дозволяє надавати клієнтові банківські послуги через смартфон за допомогою мобільного додатку.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу 1 Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжних карток та/або мобільного додатка, згідно умов Договору, в тому числі платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів НБУ.

Згідно з п.п. 2.3 п. 2 Розділу 1 Умов, відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.

Відповідно до п. 5.3, 5.81. п. 5 Розділу 1 Умов клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій.

П.п. 2.1, 2.4, 2.5 п. 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «monobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна картка передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком: (І) при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або (ІІ) при активації клієнтом віртуальної картки в мобільному додатку. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки.

Надання і обслуговування кредиту обумовлене п. 5 розділу ІІ Умов. Також п. п. 5.5 - 5.19 п. 5 Розділу ІІ Умов визначена відповідальність за порушення строків виконання грошового зобов`язання клієнтом за договором.

26 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26 липня 2019 року, якою визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит в розмірі 82803 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Станом на 27 серпня 2023 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, в зв`язку з чим на підставі п.п. 5.17 п. 5 розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27 серпня 2023 року направив повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходила та не вчинила дії, направлені на погашення заборгованості, в зв`язку з чим відповідно до п. 5.18, 5.19 Умов кредит став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед банком за договором станом на 11 липня 2024 року становить 161139,41 грн., в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом 161139,41 грн., заборгованість за пенею 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року в позові АТ «Універсал Банк» відмовлено.

Позивач АТ «Універсал Банк», не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказував, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту monobank, процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, тим самим суд дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений з вказаними документами.

Зазначав, що керуючись положеннями ст. 633, 634, 641 ЦК України, АТ «Універсал Банк» пропонує необмеженому колу фізичних осіб скористатись банківськими послугами щодо продуктів monobank|Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованої на сайті банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank. Приєднання до Умов і правил здійснюється шляхом підписання анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банком.

Вказував, що Умови і правила, крім тих, що надавались та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст. 641, 644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору із визначенням порядку та умов кредитування, прав і обов`язків сторін, всю іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

За повідомленням позивача всі Умови і правила за всі періоди є розміщеними на сайті monobank, є публічно доступними, викладеними у форматі PDF, з зазначенням рішень, на підставі яких вони прийняті та часом набуття їх чинності.

Також, в самому мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідач з використанням власного ПІН-коду має постійний доступ.

Враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи, були надані відповідачу саме через мобільний додаток, можна дійти висновку, що відповідач був ознайомлений саме з Умовами і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Наведене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов і правил обслуговування фізичної особи з додатками.

Таким чином, невиконання боржником умов договору, на які він погодився та ознайомився в анкеті-заяві (стосовно того, що договір про надання банківських послуг складається не лише з анкети-заяви, а також з Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту) та непогашення у повному обсязі заборгованості перед банком матиме наслідком порушення фундаментального положення про обов`язковість договору.

Розбирав умови анкети-заяви, з посиланням на норми Закону України «Про електронну комерцію», вказував, що у підписаній анкеті-заяви відповідач визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Крім цього, клієнт на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, зобов`язалася ознайомлюватися з чинною редакцією Умов і Правил, що розміщені на сайті банку та/або в мобільному додатку. Згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил може бути підтверджено також проведенням клієнтом банківських операцій, введенням ПІН-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних клієнта.

Таким чином, враховуючи, що клієнтом було неодноразово проведено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках тощо), відповідач надавала свою згоду зі змінами, доповненнями до договору про надання банківських послуг від 26 липня 2019 року.

Наголошував, що редакція Умов та правил, наявна в матеріалах справи, може носити показовий характер та може змінюватись та доповнюватись позивачем, однак наявні всі підстави стверджувати, що Умови та правила, які знаходяться в публічному доступі, та посилання https://www.monobank.terms, на які містяться в кожній анкеті-заяві, підписаній клієнтами, є загальновідомим фактом. А те, що така інформація може бути невідомою суду, не є підставою для заборони її використання як загальновідомої.

У суду під час ухвалення рішення є безперешкодний доступ до актуальних Умов та правил, що знаходяться в публічному доступі в режимі реального часу на офіційному сайті банку, тому в учасників справи немає необхідності долучати такий доказ в паперовому носії до матеріалів справи. Тому посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на приписах Закону України «Про електронну комерцію».

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20.

Посилався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), у якій зроблений висновок, що у разі неспростування презумпції правомірності договору, закріпленої ст. 204 ЦК України, усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Обґрунтовував передумови виникнення заборгованості, вказував, що відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, на підставі чого загальний розмір заборгованості відповідача перед банком за договором, становить 161139,41 грн., що складається з загального залишку заборгованості (за тілом кредиту) - 161139,41 грн.

Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 03 лютого 2022 року в справі № 758/10335/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі № 367/4970/13-ц, вказував, що доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано, і що будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач не надала суду контррозрахунок суми заборгованості чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого банком розрахунку, відтак, відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану позивачем суму боргу, підтверджену наданими позивачем у сукупності доказами. Крім того, вимогами процесуального закону тягар доказування покладено на сторін у справі.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач вважала, що апеляційна скарга є необґрунтованою і підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Посилалась на те, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач не надав належних доказів фактичного отримання нею кредитних коштів. В матеріалах справи відсутня банківська виписка або інші документи, які б підтверджували факт перерахування кредиту на її рахунок.

Позивач посилався на анкету-заяву та електронний договір, однак у матеріалах справи не міститься належних доказів, що вона була ознайомлена з усіма умовами договору, тарифами та паспортом кредиту.

Суд встановив, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг були затверджені лише у 2021 році, в той час як укладення договору датоване 2019 роком. Тобто в матеріалах справи відсутні умови, які були чинними на дату укладення договору.

Витяг з внутрішніх документів банку або загальні правила не можуть вважатися належним доказом виникнення зобов`язань у визначеному позивачем розмірі. Також позивач не надав повного розрахунку заборгованості з зазначенням усіх платежів, нарахувань і строків їх виникнення.

Апеляційна скарга не містить нових доказів, натомість фактично повторює аргументи, які вже були розглянуті і обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається і судом встановлено, що на а. с. 22 т. 1 знаходиться роздрукований скріншот анкети-заяви від 26 липня 2019 року до договору про надання банківських послуг, з копією паспорту, ідентифікаційного коду та фотографією ОСОБА_1 , підписаної ОСОБА_1 , в якій відповідач просила відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Погоджувалася, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням monobank/ua/terms, складають договір про надання банківських послуг, укладення якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Підписанням цього договору підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту згідно вимог діючого законодавства та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для накладення удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису.

До позовної заяви АТ «Універсал Банк» надано роздрукований примірник Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, який набув чинності з 27 листопада 2021 року (а. с. 23 - 35 т. 1), витяг з тарифів за карткою monobank, копія паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank (а. с. 36 - 40 т. 1), копію паспорту ОСОБА_1 та її ідентифікаційного коду (а. с. 41 - 43 т. 1).

Крім того, під час розгляду банком було долучено до матеріалів справи Умови і Правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, які набули чинності з 04 липня 2019 року, із паспортами споживчого кредиту Чорної картки monobank, Iron Bank, Monobank Platinum, споживчого кредиту сервісу «Розстрочка», умовами оформлення депозитів (а. с. 107 - 131 т. 1).

Також позивачем надано копії заяв клієнта на оформлення кредитів виду «Покупка частинами», «Транзакція в розстрочку», тип невідновлювальна кредитна лінія, підписаних ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису, до яких долучено паспорти споживчого кредиту та форми підтвердження електронного документу щодо підписання в мобільному застосунку monobank: 18 лютого 2022 року на ліміт кредиту 999 грн., 05 лютого 2022 року на ліміт кредиту 7020 грн., 21 січня 2022 року на ліміт кредиту 5309,20 грн., 07 січня 2022 року на ліміт кредиту 5855,20 грн., 03 грудня 2019 року на ліміт кредиту 1040 грн., 07 січня 2022 року на ліміт кредиту 18837,52 грн., 31 грудня 2021 року на ліміт кредиту 1829,14 грн., 29 грудня 2021 року на ліміт кредиту 1910,73 грн., 20 грудня 2021 року на ліміт кредиту 1021,92 грн., 10 грудня 2021 року на ліміт кредиту 2960,35 грн., 26 листопада 2021 року на ліміт кредиту 2153,04 грн., 05 листопада 2021 року на ліміт кредиту 34000 грн., 04 листопада 2021 року на ліміт кредиту 1100 грн., 30 жовтня 2021 року на ліміт кредиту 4710 грн., 17 вересня 2021 року на ліміт кредиту 2137,26 грн., 03 грудня 2019 року на ліміт кредиту 1040 грн., від 31 серпня 2021 року на ліміт кредиту 14375 грн., 23 серпня 2021 року на ліміт кредиту 3040 грн., 04 серпня 2021 року на ліміт кредиту 2616,80 грн., 08 липня 2021 року на ліміт кредиту 999 грн., 25 червня 2021 року на ліміт кредиту 1540,86 грн., 25 травня 2021 року на ліміт кредиту 5055,10 грн. (а. с. 132 - 248 т. 1), 03 березня 2021 року на ліміт кредиту 899 грн., 08 березня 2021 року на ліміт кредиту 899 грн., 04 січня 2021 року на ліміт кредиту 1217 грн., 01 січня 2021 року на ліміт кредиту 660 грн., 17 грудня 2020 року на ліміт кредиту 1505,92 грн., 03 грудня 2019 року на ліміт кредиту 1040 грн., 12 грудня 2020 року на ліміт кредиту 1071 грн., 11 грудня 2020 року на ліміт кредиту 3518,32 грн., 06 листопада 2020 року на ліміт кредиту 1680,13 грн., 23 жовтня 2020 року на ліміт кредиту 4472 грн., 28 вересня 2020 року на ліміт кредиту 1661,73 грн., 24 серпня 2020 року на ліміт кредиту 1476 грн., 21 серпня 2020 року на ліміт кредиту 3536 грн., 16 серпня 2020 року на ліміт кредиту 1040 грн., від 16 серпня 2020 року на ліміт кредиту 1518,40 грн., від 03 серпня 2020 року на ліміт кредиту 3744 грн., 24 червня 2020 року на ліміт кредиту 3120 грн., 08 червня 2020 року на ліміт кредиту 1040 грн., 29 травня 2020 року на ліміт кредиту 2818,40 грн., 22 травня 2020 року на ліміт кредиту 3120 грн., 09 березня 2020 року на ліміт кредиту 3320 грн., 09 травня 2020 року на ліміт кредиту 1248 грн., 08 лютого 2020 року на ліміт кредиту 3068 грн., 18 січня 2020 року на ліміт кредиту 2431,33 грн., 03 грудня 2019 року на ліміт кредиту 1040 грн. (а. с. 1 - 43, 45 - 64, 66 - 85, 114 - 130, 175 - 249 т. 2, 1 - 60 т. 3).

У наданих заявах зазначено строк кредиту, процентну ставку та розмір щомісячного платежу, вказано номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту НОМЕР_5.

На а. с. 44, 174 зворот т. 2 знаходиться довідка АТ «Універсал Банк» від 27 лютого 2025 року, у якій зазначено розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26 липня 2019 року за карткою № НОМЕР_1 станом на 27 лютого 2025 року, а саме, 26 липня 2019 року встановлено суму кредитного ліміту 10000 грн., 03 січня 2020 року - 27000 грн., 06 серпня 2020 року - 32000 грн., 20 листопада 2020 року - 60000 грн., 27 листопада 2020 року - 54000 грн., 22 січня 2021 року - 45000 грн., 27 червня 2021 року - 54000 грн., 01 липня 2021 року - 50000 грн., 31 жовтня 2021 року - 54000 грн., 31 жовтня 2021 року - 50000 грн., 05 листопада 2021 року - 82803 грн., 07 листопада 2021 року - 70000 грн., 16 листопада 2021 року - 82803 грн., 16 листопада 2021 року - 71000 грн., 04 грудня 2021 року - 82803 грн., 05 грудня 2021 року - 72000 грн., 26 грудня 2021 року - 82803 грн., 26 грудня 2021 року - 75000 грн., 29 грудня 2021 року - 82803 грн., 29 грудня 2021 року - 75000 грн., 31 грудня 2021 року - 82803 грн., 31 грудня 2021 року - 75000 грн., 05 січня 2022 року - 82803 грн., 06 січня 2022 року - 75000 грн., 22 січня 2022 року - 82803 грн., 22 січня 2022 року - 76000 грн., 28 січня 2022 року - 82803 грн., 28 січня 2022 року - 76800 грн., 30 січня 2022 року - 82803 грн., 05 лютого 2022 року - 76000 грн., 26 лютого 2022 року - 59964 грн.

На а. с. 65, 174 т. 2 знаходиться довідка АТ «Універсал Банк» від 27 лютого 2025 року про наявність рахунку, згідно якої ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_3 , Чорна картка НОМЕР_1 строком дії до 07/24.

На а. с. 86 - 110, 150 - 173 т. 2 знаходиться виписка по рахунку ОСОБА_1 по картці НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_3 , за період з 26 липня 2019 року по 11 липня 2024 року, кредитний ліміт станом на 11 липня 2024 року 59964 грн., баланс на початок періоду 10000 грн., баланс на кінець періоду -101175,41 грн., сума витрат за період 1 359 358,07 грн., сума зарахувань за період 1 198 218,66 грн. У виписці відображено встановлення кредитного ліміту в розмірі 10000 грн. 26 липня 2019 року, дати здійснення платіжних операцій, в тому числі оплата послуг, придбання товарів, переказ коштів на інші картки, зарахування переказів, переведення витрат в розстрочку, здійснення щомісячних платежів по витратам у розстрочку.

На а. с. 86 - 109 т. 3 знаходиться детальна виписка про рух коштів по картці НОМЕР_1 , з якої вбачається, що за період з 27 серпня 2019 року по 30 листопада 2022 року здійснено поповнень рахунку на загальну суму 1 050 616,03 грн., за період з 26 липня 2019 року по 18 серпня 2022 року здійснено витрат на загальну суму 1 132 508,62 грн., отримано коштів у розстрочку з 03 грудня 2019 року по 05 лютого 2022 року на загальну суму 147602,63 грн., здійснено витрат у розстрочку на загальну суму 183 090,51 грн., списано відсотків за період з 01 квітня 2022 року по 01 червня 2023 року на загальну суму 43758,94 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 26 липня 2019 року, наданого позивачем, станом на 11 липня 2024 року загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 161139,41 грн. (а. с. 7 - 21 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції станом на дату підписання анкети-заяви від 26 липня 2019 року) якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У позовній заяві АТ «Універсал Банк» вказував на те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

Судом першої інстанції дані обставини були належним чином враховані.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект «monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні банку, верифікації клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шеринг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом.

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Відповідно до підписаної анкети-заяви до договору про надання банківських послуг відповідач просила банк відкрити поточний рахунок у гривні на своє ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та умов даної заяви.

Також суд першої інстанції встановив, що анкета-заява містить паспортні та анкетні дані відповідача, водночас, в анкеті відсутні дані про розмір встановленого кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. В даній анкеті-заяві є лише посилання на те, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та те, що про зміну доступного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Судом першої інстанції надано належну оцінку доводам позивача, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві, і вказаною заявою підтверджується той факт, що відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ «Універсал Банк», які були надані їй для ознайомлення у мобільному додатку.

Суд першої інстанції вмотивовано відхилив такі доводи, вказавши, що матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» розуміла відповідач, ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк».

Судом першої інстанції вірно звернуто увагу, що Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи, а також паспорт споживчого кредиту не містять підписів відповідача, в тому числі відсутні зроблені в інформаційно-телекомунікаційній системі відмітки про накладення удосконалення електронного підпису ОСОБА_1 , а зі змісту долученої до позовної заяви анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка 26 липня 2019 року була підписана відповідачем, неможливо встановити умови кредитування та розмір кредитних коштів.

Оскільки з розрахунку заборгованості та виписок по особовому рахунку вбачається, що банком здійснювалося нарахування та списання процентів за користування кредитними коштами, розмір яких сторонами при підписанні ОСОБА_1 анкети-заяви від 26 липня 2019 року узгоджено не було, такі проценти включені банком до структури заборгованості позичальника безпідставно і стягненню на користь банку не підлягали.

Викладення позивачем в апеляційній скарзі механізму утворення заборгованості в зазначеному у позові розмірі, аналіз умов анкети-заяви, згідно якої клієнт шляхом підписання анкети-заяви підтвердив, що до укладення договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав відповідні документи від банку та погоджується з ними, враховуються апеляційним судом, однак даних обставин не спростовують.

Апеляційний суд враховує, що в апеляційній скарзі самим АТ «Універсал Банк» визнається, що редакція Умов та правил, наявна в матеріалах справи, може носити показовий характер, може змінюватись та доповнюватись позивачем, однак у суду під час ухвалення рішення є безперешкодний доступ до актуальних Умов і правил, що доступні в публічному доступі в режимі реального часу.

Апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду на викладений позивачем в апеляційній скарзі механізм реєстрації та отримання банківських послуг проекту Monobank, згідно якого ознайомлення клієнта з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту відбувається не в публічному доступі на сайті банку, а в мобільному додатку, і теоретична можливість суду самостійно перевірити актуальність Умов і правил як не доводить, так і не спростовує обставин ознайомлення клієнта під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 26 липня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги, що відповідно до п. 4.3 Розділу 1 Умов і правил, згоду клієнта зі змінами, доповненнями Умов і правил може бути підтверджено також проведенням клієнтом банківських операцій, введенням ПІН-коду, паролів доступу до додатку, використання біометричних даних клієнта, і що клієнтом було неодноразово проведено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках тощо), отже відповідач надавала свою згоду зі змінами, доповненнями до договору про надання банківських послуг від 26 липня 2019 року, - відхиляються апеляційним судом як безпідставні, з огляду на те, що такі доводи ґрунтуються на положеннях Умов і правил, які не містить підпису відповідача, а тому не можуть застосовуватися до спірних правовідносин.

Розрахунок заборгованості, на який посилався позивач у позові і який досліджувався судом першої інстанції, не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості.

Розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак, зазначена в ньому інформація, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає банк.

Оскільки в матеріалах справи відсутня заява відповідача про визнання позову, і оскільки саме на позивача в силу положень ст. 12, 13 ЦПК України покладається доведення обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, відтак неподання ОСОБА_1 зустрічних доказів, в тому числі контррозрахунку заборгованості, про необхідність надання якого зазначив банк, не свідчить сама по собі про визнання відповідачем обставин, на які посилається позивач, або наявність підстав для визнання судом цих обставин встановленими.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог стало підставою для вмотивованого висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, адже зазначені позивачем обставини ґрунтуються на припущеннях, а доводи апеляційної скарги, що відповідач не надав суду контррозрахунок суми заборгованості, не доводив відсутність боргу, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постановах від 03 лютого 2022 року № 758/10335/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі № 367/4970/13-ц, не ґрунтуються на вимогах ст. 12, 13 ЦПК України та відхиляються апеляційним судом.

Повторне викладення позивачем в апеляційній скарзі обставин, на які він посилався в позовній заяві, щодо обставин укладення кредитного договору шляхом підписання позичальником анкети-заяви, у якій відповідачем підтверджено ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які разом складають договір про надання банківських послуг, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постановах від 12 січня 2021 року в справі № 524/5556/10 та від 10 червня 2021 року в справі № 234/7159/20 щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, не становить підставу для задоволення вимог про стягнення заборгованості, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції позивач не був позбавлений можливості доводити перед судом переконливість своїх доводів, надавши до позовної заяви відповідні докази, однак зазначеною процесуальною можливістю не скористався.

Разом із тим, апеляційний суд не може погодитися з помилковими висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження видачі банком відповідачу кредитної картки, її номеру, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, відкриття рахунків на ім`я відповідача, отримання відповідачем кредитних коштів, з огляду на те, що на підтвердження цих обставин банком надано довідку про наявність рахунку, згідно якої ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_3 , Чорна картка НОМЕР_1 строком дії до 07/24, а також виписку ОСОБА_1 по картці НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_3 , за період з 26 липня 2019 року по 11 липня 2024 року.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року в справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року в справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року в справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року в справі № 209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року в справі № 333/5483/20 та інших, які були належно враховані судом першої інстанції.

При дослідженні цієї виписки вбачається, що в день підписання відповідачем анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, у якій ОСОБА_1 просила відкрити їй рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, їй встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн. (а. с. 109 зворот, а. с. 173 зворот т. 2) відображено дати здійснення платіжних операцій, в тому числі оплата послуг, придбання товарів, переказ коштів на інші картки, зарахування переказів, переведення витрат в розстрочку, здійснення щомісячних платежів по витратам у розстрочку.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд також не може погодитися з помилковими висновками суду першої інстанції, що позивачем на підтвердження обставин, на які він посилався, не надано доказів зарахування суми кредиту на картку відповідача, у вигляді копії квитанції, меморіального ордеру тощо, з огляду на те, що за даних обставин, у яких банком здійснювалось кредитування рахунка шляхом встановлення кредитного ліміту, будь-яких зарахувань сум кредиту на картку не здійснюється і відповідно жодних меморіальних ордерів не видається.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки змісту виписок по рахунку ОСОБА_1 , з яких вбачається, що баланс на кінець періоду становить від`ємне значення -101175,41 грн., сума витрат за період 1 359 358,07 грн., сума зарахувань за період 1 198 218,66 грн. (а. с. 86 - 110, 150 - 173 т. 2), а згідно детальної виписки про рух коштів по картці НОМЕР_1 , за період з 27 серпня 2019 року по 30 листопада 2022 року здійснено поповнень рахунку на загальну суму 1 050 616,03 грн., за період з 26 липня 2019 року по 18 серпня 2022 року здійснено витрат на загальну суму 1 132 508,62 грн., отримано коштів у розстрочку з 03 грудня 2019 року по 05 лютого 2022 року на загальну суму 147602,63 грн., здійснено витрат у розстрочку на загальну суму 183 090,51 грн., списано відсотків за період з 01 квітня 2022 року по 01 червня 2023 року на загальну суму 43758,94 грн. (а. с. 86 - 109 т. 3)

Так, аналізуючи дану виписку та зміст заявлених вимог, апеляційний суд враховує, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за кредитним договором складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту 59964 грн. та суми овердрафту 101175,41 грн., що разом складає 161 139,41 грн.

Згідно письмових пояснень позивача (а. с. 83 т. 3), овердрафт в розмірі -101175,41 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Отже, заявлена до стягнення сума 101175,41 грн. із загальної суми заборгованості 161139,41 грн. не є заборгованістю за тілом кредиту, як вказує банк, оскільки вона сформована за рахунок нарахованих та списаних в односторонньому порядку відсотків за користування кредитним лімітом.

З урахуванням того, що сторонами не було погоджено розміру відсотків, списання банком овердрафту на загальну суму 101175,41 грн. в рахунок збільшення заборгованості за тілом кредиту є безпідставним.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав до стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, визначену банком, за вирахуванням суми овердрафту, яку банк безпідставно додав до тіла кредиту. Така заборгованість буде складати 59964 грн. (161139,41 грн. - 101175,41 грн.).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За умови доведення як факту отримання відповідачем коштів, так і користування ними, саме на останній лежить процесуальний обов`язок спростувати наявність решти заборгованості за тілом кредиту.

Разом з тим, свого обов`язку відповідач не виконала, не надала суду доказів відсутності у неї заборгованості за отриманим кредитом, а саме доказів погашення заборгованості, про наявність якої стверджує банк.

Відмовляючи в позові у повному обсязі, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, неповно з`ясував обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, стягнувши із відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 59964 грн.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає із наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та оскільки за подання позову АТ «Універсал Банк» сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн., а за подання апеляційної скарги - 4542 грн., разом 7570 грн., а за наслідками апеляційного перегляду позов задоволено на 37 % (стягнуто 59964 грн. із заявлених до стягнення 161 139,41 грн.), що відповідає судовому збору в розмірі 2800,90 грн., зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (м. Київ вул. Автозаводська 54/19 ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 59964 грн. та судовий збір в розмірі 2800,90 грн.

В решті позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 листопада 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.