Справа № 354/864/25
Провадження № 2-п/354/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ковалюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Яремче заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Борщенко Владлени Валеріївни про перегляд заочного рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.09.2025 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

14.10.2025 представниця відповідача Борщенко В.В. звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.09.2025, яким стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 190318810 від 16.02.2023 у розмірі 39 943,20 грн, а також 2 422,40 грн сплаченого судового збору та 7 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовує заяву тим, що рішення має ґрунтуватися на засадах верховенства права, має бути законним та обґрунтованим. Однак відповідач не погоджується з таким рішенням, вважає, що у справі відсутні належні докази відступлення права вимоги, зокрема матеріали справи не містять повного реєстру відступлення прав вимоги з викладенням сторін, а також печаток та підписів обох кредиторів, що унеможливлює встановити належного відступлення права вимоги по переліку кредитів. Також неможливо встановити суми заборгованості, які відступленні на користь позивача, та чи мав він після цього відступлення нараховувати заборгованість. Також матеріали справи не містять повного тексту договору факторингу, не надано суду реєстр прав вимоги, підписаного уповноваженими особами, а також відсутні докази підтвердження сплати суми фінансування за відступлення права вимоги до ОСОБА_1 .

Зазначає, що позивач не додав до позовної заяви документу, який підтверджує факт видачі відповідачу кредитних коштів та взагалі укладання з відповідачем кредитного договору, а також не долучив докази щодо підтвердження направлення та отримання під підпис відповідачем вимоги позивача, а саме відсутнє повідомлення про направлення та вручення листа з вимогою відповідачу.

Вважає, що є необхідність витребування додаткових документів, а саме виписок з рахунків, що підтверджують перерахування кредитних коштів.

На його думку позивачем не надано доказів, що саме надані банком до суду умови і правила обслуговування зрозумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору, тоді як вказані умови і правила та тарифи відповідачем не підписані, зокрема електронним цифровим підписом, як це передбачено узгодженими сторонами умовами у анкеті-заяві відповідач до договору про надання банківських послуг.

У зв`язку з цим, просить суд скасувати заочне рішення Яремчанський міського суду Івано-Франківської області від 11 вересня 2025 року в справі №354/864/25 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

17.10.2025 представник позивача направив до суду додаткові пояснення у справі, в які просив врахувати при розгляді справи. Зокрема звертає увагу суду на те, що при заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням.

Вважає, що за відсутності належних доказів про те, що договори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними. Вважає, що позивач надав беззаперечні докази того, що відповідач підписав Договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

А враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відповідність кредитного договору законодавчим актам та відсутність жодних підтверджень доводам відповідача, позиція останнього щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.

Заначає, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» є небанківською фінансовою установою, та не надає фінансових платіжних послуг, не має повноважень щодо надання документів, що посвідчують переказ коштів (банківських платіжних доручень). Підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі Товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами Договору. Звертає увагу суду, що на виконання ухвали суду про витребування доказів від 24.06.2025 банком було ініційовано детальну перевірку в ході якої було підтверджено, що на картковий рахунок № НОМЕР_1 , яку емітовано банком на ім`я ОСОБА_2 , у період з 16.02.2023 по 21.02.2023 було зарахування коштів у сумі 8 500,00 грн. Отже, позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 8 500,00 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано.

Вважає також, що сторони виконали умови договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 27/0524-01 від 27.05.2024 та № 29/05/25-Е від 29.05.2025 належним чином, зокрема: підписали договори факторингу; уклали відповідні реєстри прав вимоги та реєстр боржників, а також здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договорів факторингу, відтак позивач належним чином підтвердив факт переходу права вимоги та надав відповідні документи. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. Отже, право вимоги за Кредитним договором № 190318810 від 16.02.2023 передано позивачу належним чином.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши подану заяву та додаткові пояснення позивача, суд вважає, що заочне рішення не підлягає скасуванню з таких підстав.

Згідно вимог ст.284 ЦПК України слідує, що:

1. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

3. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його

перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

4. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

В контексті даної статті наявність однієї з підстав, зазначених у частині ч.1 статті 288 ЦПК України, не спричиняє скасування заочного рішення. Лише у своїй сукупності названі обставини спричиняють скасування заочного рішення. Наявність лише однієї з них не приносить відповідачеві позитивного результату, внаслідок чого він зберігає можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 18.06.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 107-108).

23.06.2025 на адресу відповідача поштою була направлена ухвала про відкриття провадження, яка повернулася на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 124-125). Одночасно додатково судову повістку про виклик до суду відповідача розміщено на електронному сайті Яремчанського міського суду Івано-Франківської області (а.с. 123).

25.07.2025 на адресу відповідача надіслано поштою та розміщено на електронному сайті Яремчанського міського суду Івано-Франківської області судову повістку про виклик до суду. 12.08.2025 судова повістка про виклик до суду повернулася на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 128-129).

Суду повернуто 05.09.2025 судову повістку про виклик до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 151-152).

Рекомендоване повідомлення від 30.08.2025 повернулося до суду із відміткою «вручено одержувачу за довіреністю» (а.с. 150).

Однак18.08.2025, 25.08.2025 та 25.08.2025 представник відповідача Борщенко В.В. подавала клопотання про відкладення розгляду справи та ознайомлення з матеріалами справи, в задоволенні яких було відмовлено, в звязку з неналежним підтвердженням повноважень адвоката. (а.с. 131-133, 139-141, 142-145).

11.09.2025 заочним рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи вищевикладене, з матеріалів справи вбачається, що відповідач був проінформований як про наміри позивача реалізувати своє право звернення до суду, а також був обізнаний про розгляд справи в суді. Однак на день прийняття рішення судом заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Процесуальна бездіяльність відповідача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального закону (подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 910/33054/15).

Зважаючи на вище вказане, суд розцінює поведінку відповідача як недобросовісне здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків.

На переконання суду, заочне рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.09.2025 у цивільній справі № 354/864/25 є обґрунтованим та базується на досліджених у судовому засіданні доказах, яким надана правова оцінка, а доводи на які посилається відповідач у заяві про перегляд заочного рішення не є доказами у справі у розумінні ст.76 ЦПК України, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення.

Як було вище зазначено, під час судового розгляду справи відповідач, будучи належно повідомлений про відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду, своїм правом на відзив чи правом пред`явити зустрічний позов про визнання недійсними чи неукладеними договорів кредиту, факторингу тощо, не скористався.

Суд вважає, що оскільки в судові засіданні, які були призначені для розгляду справи, відповідач не з`являвся, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, суд мав право при заочному розгляді справи, обмежитися доказами, які знаходилися в матеріалах справи та наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення не вказав жодних поважних причин його відсутності при розгляді справи та не довів це відповідними доказами, та не навів істотних обставин, не послався на жодний доказ, який має істотне значення для вирішення справи в обґрунтування заперечень проти вимог позивача та не долучив до заяви про перегляд заочного рішення належних, допустимих та істотних доказів на спростування позовних вимог позивача.

Фактично мотивація заяви відповідача про перегляд заочного рішення зводиться непогодження з ухваленим рішенням суду по суті та фактично являється обґрунтуванням апеляційної скарги.

Заявником не наведено посилань на докази, які змогли б призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Таким чином, перед судом не доведено правових підстав для перегляду заочного рішення, що передбачені в ст. 288 ЦПК України.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 284, 354, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 11.09.2025 у справі за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, в 30 (тридцяти) денний строк з дня проголошення ухвали про відмову у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК