Справа № 456/3747/19 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В. М.
Провадження № 22-ц/811/2111/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Іванової О.О.

з участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Моршинська міська рада про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Моршинська міська рада про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2025 року клопотання представника позивачки адвоката Мундяка М.М. про призначення судово-медичної експертизи задоволено.

Призначено у справі судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 95).

На вирішення експертизи поставлено питання:

- Чи міг ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час підписання заповіту 18 лютого 2019?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

В розпорядження експерта направити матеріали цивільної справи №456/3747/19.

Витрати за проведення експертизи покладено на позивачку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , представник заявника адвокат Мундяк М.М. (тел. НОМЕР_2 ).

Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2025 року оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що задовольнивши усне клопотання про призначення судово-медичної експертизи, суд позбавив її можливості висловити свою позицію щодо заявленого клопотання та за необхідності поставити свої запитання експерту.

Зазначає, що ОСОБА_5 за життя ніколи не хворів на психічні розлади, не був на обліку та на лікуванні у психіатричних диспансерах та лікарнях.

Призначення експертизи за відсутності об`єктивних даних для необхідності призначення такої призведе до затягування розгляду справи та грубого порушення її прав.

Крім того, ухвалою суду призначено судово-медичну експертизу з питання, що належить до судово-психіатричної експертизи.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, ОСОБА_3 та її представника Мундяка М.М. на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Призначаючи судово-медичну експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що предметом доказування у даній справі є усвідомлення ОСОБА_5 значення своїх дій та керування ними під час складення заповіту від 18 лютого 2019 року, для встановлення наявності чи відсутності якого необхідні спеціальні знання, відмінні від сфери права, що є підставою для призначення судово-медичної експертизи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частина 3 ст. 103 ЦПК України передбачає, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експерту установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку(комісійна або комплексна експертиза).

Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення чи зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з роз`ясненнями пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року призначення експертизи в цивільних справах допускається як під час судового розгляду, так і в процесі підготовки до нього. У разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з роз`ясненнями пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі досудового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, підтверджується, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2019 року секретарем виконкому Лисовицької сільської ради Стрийського району Львівської області Кинюк Л.А. посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 30, згідно з яким ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив розпорядження про те, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідає ОСОБА_1 .

Звертаючись з позовними вимогами про визнання недійним заповіту від 18 лютого 2019 року, ОСОБА_3 обґрунтовує їх в тому числі і тим, що при складенні оспорюваного заповіту волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі, оскільки через хворобу він не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати.

Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає експертизу.

Враховуючи зміст позовних вимог, предмет спору, необхідність спеціальних знань в сфері медицини, а також те, що без таких знань встановлення психічного стану та можливості усвідомлення спадкодавцем значення своїх дій та їх наслідків в момент складення заповіту від 18 лютого 2019 року неможливе, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення по даній цивільній справі судово-медичної експертизи.

Доводи апеляційної скарги щодо позбавлення ОСОБА_1 можливості висловити свою позицію щодо заявленого позивачкою клопотання про призначення судово-медичної експертизи, яке задоволено оскаржуваною ухвалою суду, спростовуються матеріалами справи, оскільки Стецько ГМ особисто була присутньою в судовому засіданні та висловлювала заперечення щодо задоволення вищезазначеного клопотання, що підтверджується протоколом судового засідання (т. 2 а.с. 157-158).

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.