Справа № 463/9180/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/2326/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м.Львів

Справа № 463/9180/24

Провадження № 22-ц/811/2326/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 12 лютого 2025 року у складі суддіМармаша В.Я. у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 , про стягнення надміру виплачених коштів,-

встановив:

30 вересня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії у сумі 45 561,98 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області перебувала ОСОБА_1 та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» з 23 квітня 2019 року. Відповідно до пункту 14-6 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (із змінами) у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. У разі, якщо інвалідність не буде підтверджена, то за весь час виплати пенсії без довідки МСЕК отримані кошти підлягають поверненню. Зазначає, що згідно з довідкою з акту огляду МСЕК Серії 12ААА №843335 ОСОБА_2 визнано особою з інвалідністю III групи загального захворювання, на строк до 30 квітня 2020 року. Починаючи з 1 травня 2020 року виплата пенсії не була зупинена та була продовжена до 31 березня 2022 року. Відтак виникла переплата пенсії за період з 1 травня 2020 року по 31 березня 2022 року в сумі 45 561,98 грн. Згідно відповіді Львівського обласного центру МСЕК про проходження ОСОБА_1 переогляду МСЕК, вбачається, що особа для переогляду на комісію не зверталась. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Зазначає, що Головним управлінням ОСОБА_1 скеровувались запрошення від 15 квітня 2022 року №1300-5211-8/30505, від 2 травня 2023 року №1300-5211-8/61854, від 8 серпня 2023 року №1300-5305-8/. Станом на 10 липня 2024 року ОСОБА_1 на прийом у сервісний центр не зверталась та добровільно переплату не погашала. Відповідно до пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2014 року № 25-3, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». Посилаючись на ст. 1212 ЦК України, просить позов задовольнити.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 12 лютого 2025 року задоволено позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області кошти, виплачені надміру в розмірі 45 561,98 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судові витрати в розмірі 3 028,00 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зазначає, що Суд першої інстанції помилково застосував ст. 1212 ЦК України, яка встановлює загальний обов`язок повернути безпідставно набуте майно, але не врахував виняток, передбачений ст. 1215 ч. 1 п. 1 ЦК України. Відповідно до цієї норми, пенсії, надані фізичній особі як засіб до існування, не підлягають поверненню, якщо їх виплата була проведена добровільно, за відсутності рахункової помилки з боку платника та недобросовісності з боку набувача. Вказує, що не подавала заяв на продовження виплат пенсії після 1 червня 2021 року, не приховувала інформацію щодо встановлення їй інвалідності та не вчиняла протиправних дій. Виплати здійснювалися Пенсійним фондом України самостійно в період дії карантину, відповідно до Закону України № 540 від 30 березня 2020 року та п. 14-6 розділу XV Закону № 1058-ІV, без її (відповідача) ініціативи чи подання недостовірних даних. Стверджує, що діяла добросовісно, а виплати були результатом добровільних дій Пенсійного фонду, що виключає їх повернення відповідно до ст. 1215 ч. 1 п. 1 ЦК України. Стверджує, що Пенсійний фонд, як суб`єкт владних повноважень, мав доступ до інформації про її інвалідність через запити до МСЕК, але не припинив виплати після закінчення терміну дії довідки МСЕК. Це свідчить про неналежне виконання обов`язків Пенсійним фондом, що регулюється ст. 1173 ЦК України, яка передбачає відповідальність органу влади за шкоду, завдану неналежним виконанням своїх функцій.Відповідно до п. З ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона ( ОСОБА_1 ) як застрахована особа, зобов`язана повідомляти про зміну обставин, що впливають на статус, протягом десяти днів. Стверджує, що подала до Пенсійного фонду довідку МСЕК (Серія 12ААБ № 333978), яка підтверджує конкретний період її інвалідності і є своєчасним інформуванням Пенсійного фонду про закінчення терміну інвалідності. Вказує, що вона (відповідач) не подавала заяв на продовження виплат після 1 червня 2021 року. Натомість Пенсійний фонд не виконав свого обов`язку щодо надання роз`яснень про автоматичне продовження виплат у період карантину, що призвело до накопичення переплати. Згідно з довідкою МСЕК Серії 12ААБ № 333978, її ( ОСОБА_1 ) інвалідність була встановлена з 29 травня 2020 року по 1 червня 2021 року. Однак Пенсійний фонд нараховував виплати з 1 квітня 2020 року по 31 січня 2022 року, що виходить за межі встановленого періоду інвалідності. У відповіді Пенсійного фонду від 22 червня 2025 року вказано, що після розгляду заяви від 5 червня 2025 року період виплат скориговано до 1 квітня 2020 року - 31 травня 2021 року, а сума переплати зменшена до 17 600 грн. за період з 1 червня 2021 року по 31 січня 2022 року. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії припиняється в інших випадках, передбачених законом, зокрема після закінчення терміну інвалідності встановленого МСЕК. Пенсійний фонд мав припинити виплати після 1 червня 2021 року, але не зробив цього через автоматичне продовження виплат у період карантину, що є порушенням законодавства з його боку.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 9 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається, зокрема, пенсія по інвалідності.

Згідно із ч. 1 ст. 30 цього Закону пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 34 цього Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» розділ XV Прикінцеві положення Закону № 1058 доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 9 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 843335, виданої 24 квітня 2019 року Личаківською міжрайонною МСЕК, ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності загального захворювання з 23 квітня 2019 року до травня 2020 року, визначено дату чергового переогляду - 23 квітня 2020 року.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

У разі, якщо інвалідність не буде підтверджена, то за весь час виплати пенсії без довідки МСЕК отримані кошти підлягають поверненню.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» від 11 березня 2020 року № 211 в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року за № 928 продовжено до 31 грудня 2022 року.

На виконання вищезазначених нормативних актів відповідачу продовжено виплату пенсії в період з 1 травня 2020 року (з дати закінчення встановленої групи інвалідності згідно довідки МСЕК) по 31 березня 2022 року.

З довідки ОСОБА_1 вбачається, що вона є інвалідом III групи загального захворювання терміном до травня 2020 року.

Вдтак, виникла переплата пенсії за період з 1 травня 2020 року по 31 березня 2022 року в розмірі 45 561,98 грн.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року за № 6-4, яким регулюється механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції при ухвалення рішення посилався на ч. 1 ст. 50 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1212, 1215 ЦК України.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме - через його зловживання.

Встановлено, що з метою досудового врегулювання спору відповідачу неодноразово скеровувались виклики від 15 квітня 2022 року №1300-5211-8/30505, від 2 травня 2023 року №1300-5211-8/61854, від 8 серпня 2023 року №1300-5305-8/, однак кошти відповідачем не були повернуті.

Були здійснені виплати, які були призначені ОСОБА_1 з вини відповідача. Це призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді державної соціальної допомоги за період з 1 травня 2020 року по 31 березня 2022 року в розмірі 45 561,98 грн.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа у разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 9 цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 34 цього Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30 березня 2020 року розділ XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено новим пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» відповідачу було продовжено виплату пенсії, як особі з інвалідністю від загального захворювання до 31 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно із ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 цього Закону суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року (зі змінами, внесеними постановою Правління Пенсійного фонду України № 25-3 від 25 листопада 2014 року).

Згідно із пунктом 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, у якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Відповідно до п. 4 Порядку, у разі припинення виплати пенсії відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум, стягуються в судовому порядку.

Стягнення надмірно сплачених сум пенсій передбачене лише у випадках, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації, ненадання відповідної інформації або внаслідок рахункової помилки органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1215 цього Кодексу, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Законодавцем передбачені два винятки із цього правила: 1) якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; 2) у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено п. 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 , яка перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, нараховувалася та сплачувалася пенсія поза межами строку встановленої їй раніше інвалідності. Позивач був обізнаний зі строком, на який відповідачу встановлена група інвалідності, але після закінчення цього строку продовжив нарахування і виплату пенсії за власною ініціативою у зв`язку з введенням в Україні карантину через COVID-19.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач, як застрахована особа, зобов?язана повідомляти про зміну обставин, що впливають на статус, протягом десяти днів.

Встановлено, що ОСОБА_1 подала до Пенсійного фонду довідку МСЕК (серія 12ААБ №333978), яка підтверджує конкретний період її інвалідності і є своєчасним поінформуванням Пенсійного фонду про закінчення терміну інвалідності. Відповідач не подавала заяв на продовження виплат після 1 червня 2021 року.

Пенсійний фонд не виконав свого обов`язку щодо надання роз`яснень про автоматичне продовження виплат у період карантину, що призвело до спірної переплати.

Згідно з довідкою МСЕК (серія 12ААБ № 333978), інвалідність відповідачу була встановлена з 29 травня 2020 року по 1 червня 2021 року, тобто, її працездатність не відновилася.

Пенсійний фонд нараховував виплати з 1 квітня 2020 року по 31 січня 2022 року, що виходить за межі встановленого первинно періоду інвалідності.

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 січня 2022 року №2022, відповідач не зверталася на комісію для переогляду щодо встановлення їй інвалідності після 1 червня 2021 року, що підтверджує відсутність зловживань з боку ОСОБА_1 .

Згідно постанов Верховнго Суду від 18 серпня 2020 року у справі №638/10460/17, від 3 жовтня 2019 року у справі № 487/3380/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі № 761/41107/16-а, зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Докази про неправильність розрахунків або зловживання відповідача, що призвело до переплати пенсії, відсутні.

Отже, відповідно до ст. 1215 ЦК України спірна переплата не підлягає поверненню.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про підставність доводів апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню. У звязку з наведеним, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача в користь відповідача підлягає стягненню 4 542 грн. судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Керуючись: ст. ст. 141, 367, п. 1, п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 12 лютого 2025 року скасувати ту ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення 45 561,98 грн. як надміру виплачених коштів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 4 542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк