Справа № 529/672/25
Провадження № 2-о/529/30/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Негляд Д.Р.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Конюшенко М.А.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви, а також позиції учасників справи щодо заяви.

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи утриманні. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 її цивільний чоловік ОСОБА_3 загинув при виконанні військового обов`язку по захисту України від військової агресії Російської Федерації. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 22.11.2022 у справі № 529/1118/22 було встановлено факт проживання її, заявниці, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, з листопада 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний факт було встановлено для вирішення нею питання щодо отримання одноразової допомоги після загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 . Заявниця вказує, що батьки ОСОБА_3 давно померли, а його донька ОСОБА_2 є повнолітньою особою, не являється особою з інвалідністю та має своїх дітей, а тому саме вона, заявниця, як член сім`ї військовослужбовця, що встановлено вказаним вище рішенням суду, має право на отримання передбаченої чинним законодавством одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_3 . Однак, рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2023 № 18/с, було повернуто їй документи без призначення такої допомоги у зв`язку із тим, що за наданими документами не можливо було встановити факт її перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 у справі № 440/11249/23 було задоволено її позов, визнано протиправним і скасовано вказане вище рішення Міністерства оборони України і зобов`язано останнє прийняти рішення щодо виплати їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 . Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 було частково скасовано, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути її заяву про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , а в іншій частині рішення суду залишено без змін. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.06.2024 № 15/с, було повторно відмовлено їй у призначенні такої допомоги у зв`язку із тим, що за наданими документами не можливо встановити факт її перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби. Отже, єдиним способом на теперішній час вирішити питання отримання нею одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 є встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_3 .

Заявниця вказує, що вона та нині загиблий ОСОБА_3 раніше були одружені, мають спільну дочку ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу вона та ОСОБА_3 деякий час проживали окремо. З листопада 2016 року і до дня загибелі ОСОБА_3 вони проживали разом однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, що встановлено рішенням суду від 22.11.2022, яке набрало законної сили 23.12.2022. Під час спільного проживання саме ОСОБА_3 матеріально її утримував, адже вона мала невеликі доходи. Він надавав їй грошові кошти на прожиття, на придбання продуктів харчування, одягу, ліків, утримання будинку. Саме за кошти ОСОБА_3 придбавалося необхідне майно для господарства. Під час проходження військової служби до самої своєї загибелі ОСОБА_3 продовжував її матеріально утримувати.

Посилаючись на вказані обставини, заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт того, що вона, будучи членом сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , перебувала на його утриманні. Встановлення цього факту необхідне для вирішення нею питання щодо отримання одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 .

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Конюшенко М.А. в судовому засіданні підтримали заяву про встановлення факту перебування на утриманні та просили її задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у заяві та в судовому засіданні. Заявниця вказала, що вона та нині загиблий ОСОБА_3 раніше були одружені, мають спільну дочку ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу вона та ОСОБА_3 деякий час проживали окремо. З листопада 2016 року і до дня загибелі ОСОБА_3 вони проживали разом однією сім`єю, як жінка та чоловік, без реєстрації шлюбу, що встановлено рішенням суду. Її цивільний чоловік ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в Донецькій області, виконуючи свій військовий обов`язок по захисту Батьківщини. Під час спільного проживання саме ОСОБА_3 повністю матеріально її утримував, адже вона мала невеликі доходи, її фактична заробітна плата була близько 3 000,00 грн на місяць. Наявна у матеріалах справи довідка містить інформацію про її заробітну плату без вирахування податків, тобто фактично вона була набагато меншою, десь 3 000,00 грн. Саме ОСОБА_3 надавав їй грошові кошти на прожиття, на придбання продуктів харчування, одягу, ліків, утримання будинку, сплату комунальних послуг. Саме за кошти ОСОБА_3 придбавалося необхідне майно для господарства, робилися всі великі покупки. Вона та ОСОБА_3 разом доглядали його матір до самої її смерті, він повністю фінансово забезпечував лікування матері. Свого батька ОСОБА_3 ніколи не бачив, не спілкувався з ним. Також ОСОБА_3 матеріально допомагав їхній спільній дочці ОСОБА_5 . Оскільки основним годувальником був саме ОСОБА_3 , саме він утримував сім`ю, то для поліпшення фінансового становища він вирішив піти служити за контрактом ще до повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України. Під час проходження військової служби до самої своєї загибелі ОСОБА_3 продовжував її матеріально утримувати, адже вона мала невелику зарплату, натомість він отримував набагато більше ніж вона, десь від 20 до 40 тисяч гривень. ОСОБА_3 постійно надавав їй грошові кошти, оплачував відповідні квитанції, за його кошти здійснювалися всі великі покупки в інтересах сім`ї, придбавалася побутова техніка тощо.

Представник заявниці - адвокат Конюшенко М.А. вказала, що наявні у справі письмові докази та пояснення свідків підтверджують вказані у заяві про встановлення факту перебування на утриманні обставини, а тому наявні підстави для задоволення цієї заяви в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що вона не заперечує проти задоволення заяви її матері ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_3 , який є її, ОСОБА_2 , батьком. Зазначила, що дійсно саме батько ОСОБА_3 постійно повністю матеріально утримував її матір ОСОБА_1 , адже вона мала зовсім невелику заробітну плату. Саме батько здійснював всі комунальні платежі, за його кошти придбавалися продукти харчування, одяг, ліки, побутова техніка, робилися великі покупки для господарства. Батько утримував матір протягом усього їхнього спільного проживання. Перебуваючи на військовій службі батьком продовжував матеріально утримувати матір. ОСОБА_2 вказала, що нині після загибелі батька саме вона допомагає матері матеріально, адже остання через невеликі доходи не має змоги самостійно сплачувати комунальні послуги, робити якісь серйозні покупки, необхідні для прожиття.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, до суду надійшло пояснення, в якому Міноборони просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні та провести розгляд справи за відсутності його представника. Міноборони вказує, що заявницею не надано доказів на підтвердження відсутності у неї доходів та того, що саме доходи загиблого ОСОБА_3 були її єдиним джерелом доходу. Тобто, заявницею не надано належних та достатніх доказів факту перебування на утриманні ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

В судовому засіданні було встановлено, що 03 червня 1989 року між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_6 народилася дочка ОСОБА_7 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією актового запису про народження /а.с. 93/. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб /а.с. 33/.

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Диканським відділом реєстрації актів громадянського стану районного управління юстиції Полтавської області, вбачається, що між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шлюб було розірвано 22 грудня 1999 року /а.с. 20/. Після розірвання шлюбу заявниця залишила прізвище ОСОБА_6 .

З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Диканським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт Курдюмівка Бахмутського району Донецької області, Україна /а.с. 19/.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_3 від 23.02.2023, ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України /а.с. 29/.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 22.11.2022 у справі № 529/1118/22 було встановлено факт проживання заявниці ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, з листопада 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний факт було встановлено для вирішення нею питання щодо отримання одноразової допомоги після загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 . Це рішення суду набрало законної сили 23 грудня 2022 року /а.с. 16-18/.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В судовому засіданні було встановлено, що мати загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 1 від 08.01.2020 /а.с. 94/, свого батька ОСОБА_10 нині покійний ОСОБА_3 не знав та не спілкувався з ним. У загиблого ОСОБА_3 є лише одна дочка ОСОБА_11 , що підтверджується наданою на виконання ухвали суду інформацією Полтавського ВДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /а.с. 92-93/. У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 , яка є заінтересованою особою у справі, є повнолітньою, не являється особою з інвалідністю, має своїх дітей та не заперечує щодо встановлення факту перебування її матері ОСОБА_1 на утриманні батька ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 , як член сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , що встановлено вказаним вище рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 22.11.2022, яке набрало законної сили, зверталася до Міністерства оборони України щодо отримання передбаченої чинним законодавством одноразової грошової допомоги після загибелі ОСОБА_3 .

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.2023 № 18/с, було повернуто ОСОБА_1 документи без призначення такої допомоги у зв`язку із тим, що за наданими документами не можливо було встановити факт її перебування на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 у справі № 440/11249/23 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправним і скасовано вказане вище рішення Міністерства оборони України і зобов`язано останнє прийняти рішення щодо виплати їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 /а.с. 26-28/.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі № 440/11249/23 вказане вище рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 було частково скасовано, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , а в іншій частині рішення суду залишено без змін /а.с. 21-25/.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.06.2024 № 15/с, було повторно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що за наданими документами не можливо встановити факт її перебування на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби /а.с. 13-15/.

Отже, єдиним способом на теперішній час вирішити питання отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 є встановлення факту перебування її на утриманні ОСОБА_3 .

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 22.11.2022 у справі № 529/1118/22, яке набрало законної сили 23.12.2022, було встановлено факт проживання заявниці ОСОБА_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу, з листопада 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . У цьому рішенні також було встановлено, що з листопада 2016 року до дня смерті ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали разом однією сім`єю, вважали себе подружжям, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, за спільні кошти купляли господарські товари та інструменти для ведення спільного господарства, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, яке набрало законної сили, не підлягають доказуванню (преюдиція).

В судовому засіданні встановлено, що з листопада 2016 року до дня своєї загибелі ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме ОСОБА_3 , з яким ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, матеріально її утримував, адже його доходи значно перевищували доходи ОСОБА_1 , яка отримувала лише невелику заробітну плату, працюючи машиністом насосних установок у Диканському комбінаті комунальних підприємств (з 2018 року по 2020 рік заробітна плата коливалася десь в середньому від 3 000,00 грн до 5 000,00 грн, з 2021 року по 2022 рік - з 5 000,00 грн до 7 000,00 грн) /а.с. 108-109/.

Натомість, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованих та виплачених доходів за період з першого кварталу 2018 року по грудень 2022 року, наданих Державною податковою службою України на виконання ухвали суду про витребування доказів від 13.08.2025 /а.с. 72-73/, вбачається, що ОСОБА_3 з 2018 року по перший квартал 2020 року працював у СТОВ "Андріївка", перебував на обліку у центрі зайнятості та його доходи в середньому складали близько 13 000,00 грн на місяць, з першого кварталу 2020 року по жовтень 2022 року ОСОБА_3 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 та отримував грошове забезпечення, за 2020 рік ОСОБА_3 отримав 319 112,93 грн, за 2021 рік 279 593,53 грн, за 2022 рік 719 045,12 грн, що свідчить про те, що доходи ОСОБА_3 дійсно значно перевищували доходи ОСОБА_1 та відповідно він мав можливість її матеріально утримувати.

В судовому засіданні було встановлено, що частіше всього саме ОСОБА_3 сплачував комунальні послуги за спільним його та ОСОБА_1 місцем проживання, що підтверджується відповідними квитанціями або надавав кошти ОСОБА_1 для їх оплати /а.с. 19-87, 107/.

ОСОБА_3 постійно надавав ОСОБА_1 грошові кошти, оплачував відповідні квитанції, за його кошти здійснювалися всі великі покупки в інтересах сім`ї, утримувалося господарство, придбавалися одяг, продукти харчування, побутова техніка тощо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказав, що він є кумом заявниці. Йому відомо, що ОСОБА_3 проживав у шлюбі із заявницею десь 5 років, потім вони розірвали шлюб. З 2016 року вони стали проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Крім доньки ОСОБА_13 у ОСОБА_3 більше дітей не було. Його дружиною була лише заявниця. У ОСОБА_3 була мати, яка вже давно померла. Батька він не знав і з ним не спілкувався. Хоча і ОСОБА_3 , і заявниця працювали, то сім`ю та заявницю фактично утримував саме ОСОБА_3 , який мав набагато більші доходи. Саме за кошти ОСОБА_3 здійснювалися всі великі покупки в інтересах сім`ї, утримувалося господарство, придбавалися одяг, ліки, техніка для дому тощо.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні вказала, що вона була кумою нині покійного ОСОБА_3 . Їй відомо, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю останні 10 років, вони були як подружжя. Весь цей час саме ОСОБА_3 повністю утримував заявницю, адже її доходи були невеликі. Саме він надавав кошти заявниці на прожиття, на придбання продуктів харчування, ліки, одяг тощо. За його кошти придбавалося майно для господарства, наприклад бензокоса. Допомогав сплачувати кредити.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно з ч. 1 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать зокрема: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту того, що ОСОБА_1 будучи членом сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_3 , перебувала на його утриманні з листопада 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до дня загибелі ОСОБА_3 .

Вказаний факт встановлюється для вирішення заявником ОСОБА_1 питання щодо отримання одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 17, 81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Міністерства оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи членом сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебувала на його утриманні з листопада 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до дня загибелі ОСОБА_3 .

Вказаний факт встановлюється для вирішення заявником ОСОБА_1 питання щодо отримання одноразової грошової допомоги після загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, .

Повний текст рішення суду складено 30 жовтня 2025 року.

Головуючий О.С. Кириченко