28.10.2025 Справа 469/856/25
2-о/469/34/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 жовтня 2025 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., за участі секретаря судового засідання Потриваєвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Коблівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою,
в с т а н о в и в:
Коблівська сільська рада через систему "Електронний суд" 15 липня 2025 року звернулась до суду з вказаною заявою, яку у подальшому надала у новій редакції, просила визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка складається з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , а також передати відумерлу спадщину у власність Коблівської сільської територіальної громади.
Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала у АДРЕСА_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; після її смерті відкрилась спадщина на належний їй кам`яний житловий будинок 1958 року забудови загальною площею 44 кв.м., житловою площею 32 кв.м. на території Новофедорівського старостинського округу Коблівської сільської ради. Протягом року з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 ця спадщина не була ніким прийнята, спадкова справа щодо майна померлої не заводилася.
28 липня 2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами окремого провадження.
У судове засідання представник заявника не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання заявлених вимог.
Враховуючи відсутність потреби отримання додаткових пояснень, дію на території України воєнного стану, що обмежує можливість особистої участі представника заявника у розгляді справи, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п.8 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.16-17).
Наявність вказаного майна підтверджена актом обстеження потенційного об`єкту майна відумерлої спадщини, складеним 11 липня 2025 року Коблівською сільською радою (а.с.6).
З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заведена (а.с.21).
Згідно з довідками Коблівської сільської ради (а.с.21 на зв., 22), ОСОБА_1 дійсно була зареєстрована та проживала у належному їй житловому будинку АДРЕСА_1 , з 22 жовтня 1985 року, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; на день смерті ОСОБА_1 в будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с.22 на зв.).
За змістом до п.1 ч.1 ст.31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою, є документом для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності.
Згідно з ч.ч.1, 2 статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (стаття 1270 ЦК).
За положеннями ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Згідно з абз.1, 3 ч.1 ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з положеннями ст.60 цього Закону, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Під час розгляду справи суд встановив, що після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, а тому є підстави для визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.258, 259, 263-265, 388 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву Коблівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою задовольнити.
Визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та що складається з кам`яного житлового будинку 1958 року побудови загальною площею 44 м.кв., житловою площею 32 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 .
Передати у власність Коблівської сільської територіальної громади майно, що перебувало у власності ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кам`яний житловий будинок 1958 року побудови загальною площею 44 м.кв., житловою площею 32 м.кв. за адресою АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя