Справа № 588/1563/25
провадження № 2/588/648/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представниця АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Панченко А.С. звернулася до суду з указаним позовом.

Також представниця позивача подала заяву про забезпечення позову шляхом:

1. Вжиття заходи забезпечення позову АТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором № 1614-мк від 23.01.2008 .

2. Накладення арешту на нерухоме майно, шляхом заборони ОСОБА_1 , та будь-яким іншим особам, державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, в т.ч., але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: - земельна ділянка, кадастровий номер: :00:004:0148, площа: 3.1028 га, адреса: Сумська обл., Тростянецький р., с/рада. Буймерська; - земельна ділянка, кадастровий номер: :00:003:0573, площа: 0.5716 га, адреса: Сумська обл., Тростянецький р., с/рада. Буймерська; - земельна ділянка, кадастровий номер: :00:003:0810, площа: 0.3074 га, адреса: Сумська обл., Тростянецький р., с/рада. Буймерська.

Заява мотивована тим, що є наявність очевидної небезпеки щодо відчуження спірного нерухомого майна іншим особам та заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, оскільки відповідно до укладеного договору № 1614-мк від 23.01.2008 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 20 000.00 [Долар США] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.01.2010 .

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПРИВАТБАНК і ОСОБА_2 23.01.2008 уклали договір поруки № 1614-мк, згідно якого поручитель ОСОБА_2 відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і боржник. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач був змушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Заочним рішенням Тростянецького районного суду Сумської області по справі № 2-351/2009 від 26.06.2009 позов банку задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість в сумі 119 755.20 грн., що в доларовому еквіваленті становить 15708,69 доларів США, 1209.60 грн. повернення судового збору та 30 грн. повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представниця позивача зазначає, що з моменту ухвалення рішення суду, на погашення заборгованості по кредитному договору від 23.01.2008, надійшли кошти в розмірі 9 619,05 USD. Рішення Тростянецького районного суду Сумської області по справі № 2-351/2009 від 26.06.2009 набрало законної сили, але Відповідачами не виконано в повному обсязі та заборгованість за кредитним договором не сплачена.

Позивачем здійснивши пошук в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за типом особи: «фізична особа» та РНОКПП: НОМЕР_1 були отримані відомості щодо реєстрації права власності за ОСОБА_1 наступних об`єктів нерухомого майна: 3 земельні ділянки на території с.Буймер Тростянецького району, площею: 3,1028 га, 0,5716 га, 0,3074 га.

На підставі указаного, представниця позивача зазначає, що існує очевидна небезпека відчуження спірного майна іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам - АТ КБ «Приватбанк», оскільки відповідач може безперешкодно відчужувати дані об`єкти, тому є підстави для забезпечення позову з метою не допустити подальше відчуження майна та виконання рішення суду.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, вважаю, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Частиною першою та другої статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також шляхом забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти чи заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільшій мірі спрямований на забезпечення предмета спору.

З матеріалів доданих до заяви установлено, що 23.01.2008 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1614-мк, з якого остання отримала кошти у сумі 20000 доларів США зі строком повернення 22.01.2010.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПРИВАТБАНК і ОСОБА_2 23.01.2008 уклали договір поруки № 1614-мк, згідно якого поручитель ОСОБА_2 відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і боржник.

Заборгованість не була погашена ОСОБА_1 , тому АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду для стягнення боргу, та 26.06.2009 винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Однак, на думку суду, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник не надав доказів про існування реальної загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Зокрема, заявник не надав доказів які б вказували на те, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження майна, яке вказано у заяві (реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Також відсутні докази вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт. Це робить неможливим з`ясування співмірності такого забезпечення із сумою позовних вимог.

Крім того відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 вже накладено обтяження у виді арешту за реєстраційним номером 13393546.

Отже, у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 149, 151, 153 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Суддя О. В. Лебедь