Провадження № 2/641/3072/2025 Справа № 641/6083/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Василенко О.Я., за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Усенко М.І. звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача (за реквізитами: , НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК») заборгованість за кредитним договором №6912766 від 02.11.2019 в загальному розмірі 36931,14 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 2 422,4 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 02.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі Товариство) та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №6912766 (надалі Договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти (кредит) у розмірі 14999 грн на умовах, визначених кредитним договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначений Договором. Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами Договору. Підтвердженням добровільного укладання відповідачем даного Кредитного договору є анкета-заява на кредит від №6912766 від 02.11.2019 , що заповнена відповідачем.

20.02.2020 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги №47-МЛ, відповідно до якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 36931,14 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту 14999 грн; заборгованість за процентами 13772,68 грн; заборгованість за комісією 1259,92 грн; заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання - 6899,54 грн.

Відповідач правом на відзив не скористався.

Процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2025 справа передана на розгляд судді Василенко О.Я.

Ухвалою судді від 21.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; витребувано у АТ «Укрсиббанк» інформацію щодо банківської карти відповідача та зарахування кредитних коштів.

12.09.2025 на адресу суду надійшов лист АТ «Укрсиббанк» з наданням інформації відповідно до ухвали.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Крім того до суду через систему «Електронний суд» 25.09.2025 надійшла заява від представника позивача адвоката Усенка М.І. про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 23.09.2025, 02.10.2025 та 28.10.2025 не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з додатками та судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також оголошенням про виклик особи через сайт «Судова влада України. Поштові повідомлення повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом

02.11.2019 ОСОБА_1 заповнив Анкету-заяву на кредит № 6912766, та між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №6912766 (індивідуальна частина), відповідно до якого Товариство зобов`язалося на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Договором погоджено такі умови (п.1.1-1.6 договору): сума кредиту 14999,00 грн; строк кредиту 15 днів з 02.11.2019, дата повернення кредиту та процентів за користування кредитом 17.11.2019; комісія за надання кредиту 1259,92 грн, яка нараховується за ставкою 8,40% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 2362,34 грн, які нараховуються за ставкою 1,05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.16-19).

Договір підписаний з боку відповідача ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, довідка про ідентифікацію а.с.19 (зворотній бік). Анкета-заява на кредит № 6912766 також містить дані про ідентифікацію особи та процес оформлення заяви (а.с. 15-16).

На виконання Договору ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит в сумі 14999,00 грн на картковий рахунок відповідача НОМЕР_2 , що підтверджується копією платіжного доручення 293667 від 02.11.2019 (а.с. 20), а також листом АТ «Укрсиббанк» від 04.09.2025 №31-4-01/07-3142-БТ. Банківська картка емітована на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 23). Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору.

20.02.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №47-МЛ, відповідно до якого відповідно до якого на підставі Реєстру боржників від 20.02.2020 права вимоги по Договору перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Суду також надана платіжне доручення №17678 від 20.02.2020 про сплату фінансування за відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимог (а.с. 27).

Відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку заборгованості та відомостей про щоденні нарахування та погашення заборгованість відповідача за Договором станом на дату подання позову становить:14999 грн за тілом кредиту, 1259,92 грн за комісіями, 13772,68 грн за відсотками, всього 36931,14 грн.

Отже, між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1047, 1055 ЦК України договір позики (кредиту) укладається у письмовій формі. Згідно із ч. 2 п.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Суд встановив, що Договір з додатками укладений за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) кредитодавця, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, та має силу договору, який укладений в письмовій формі.

Ддоговір містить усі істотні умови договору позики, а також передбачені Законами України «Про споживче кредитування» та «Про фінансові послуги та фінансові компанії».

ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором виконав повністю, надав відповідачу грошові кошти у розмірі та у строк, визначені умовами договору, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, ТОВ «Мілоан» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов Договору.

Відповідно до Договору про відступлення прав вимоги від 29.09.2021 № 76-МЛ та Реєстру боржників від 20.02.2020 ТОВ «Мілоан» відступило позивачу права вимоги до відповідача за Договором. Відступлення права вимоги відповідає умовам Договору (п.3.2.6), а також положенням ст.1077, 1080, 1082 ЦК України. В силу вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за Кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині заборгованості за сумою отриманого кредиту 14999,00 грн.

Згідно з п. 1.5.1 кредитного договору передбачена комісія за надання кредиту в сумі 1259,92 грн, яка нараховується за ставкою 8,40% від суми кредиту одноразово. Можливість сплати комісії за надання кредиту передбачена, зокрема ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, вимоги щодо стягнення комісії в сумі 1259,92 грн є обґрунтованими.

Щодо нарахування процентів за користування кредитом суд встановив таке.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору кредит надається строком на 30 днів до 08.07.2021 (строк кредитування). Пунктом 2.3 Договору встановлений порядок пролонгації строку кредитування, який, зокрема, передбачає вчинення певних дій.

Пунктом 1.5.2 Договору визначений розмір процентів за користування кредитом: 2362,34 грн, які нараховуються за ставкою 1,05 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Положення п 2.3 Договору визначають порядок пролонгації строку кредитування, відповідно до якого можлива пролонгація на пільгових умовах (зі сплатою комісії за продовження кредиту).

Відповідно до Відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 20-21) відповідач здійснював сплату комісії за управління та обслуговування кредиту: 17.11.2019 у сумі 1049,93 грн; 24.11.2019 у сумі 1049,93 грн; 03.12.2019 у сумі 1049,93 грн, всього на суму 3149,79 грн. Водночас суд звертає увагу, що ні Договір, ні Анкета-заява на кредит №6912766 не містять умови про сплату такої комісії, сторони також не узгоджували її розмір та порядок оплати, а, відтак, суд дійшов висновку про неправомірність її нарахування Товариством, а тому сплачена сума має бути зарахована в рахунок погашення суми кредиту.

Водночас позивач не надав будь яких належних доказів продовження строку кредитування, в тому числі на умовах, визначених пунктом 3.2 Договору. Крім того, визначення в Договорі умов автоматичної пролонгації порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого продовження строку користування кредитом здійснюється виключно шляхом укладення додаткового договору за домовленістю сторін (ст. 12 зазначеного закону). А відтак, нарахування відсотків (процентів за користування кредитом) поза строком кредитування є неправомірним. Відповідно до п.1.5.2 Договору та Додатку №1 до Договору (Графік платежів) сума відсотків (процентів за користування кредитом), нарахована за період строку кредитування та яка належить до стягнення, становить 2362,34 грн. В стягненні решти суми нарахованих відсотків слід відмовити. Відповідно до Відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с. 20-21) відповідач здійснив сплату процентів за користування кредитом в загальній сумі 5047,86 грн, які також слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Отже, з урахуванням наведеного, загальна сума заборгованості відповідача за Договором за тілом кредиту та процентами за користування кредитом становить 9163,69 грн (14999,00 грн + 2362,34 грн - 3149,79 грн - 5047,86 грн).

Щодо нарахування пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання відповідача суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, що діяла в період, за який нараховані штрафні санкції, у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником грошових зобов`язань, він має сплатити пеню в розмірі 2% від суми невиконаного зобов`язання, але у будь-якому випадку не більше 50 % від загальної суми одержаного кредиту.

Позивач не надав розрахунку пені за Договором, а також не вказав період, за який нарахована пеня. Суд здійснив розрахунок пені за прострочення грошового зобов`язання в сумі 9163,69 грн, за один рік, з використанням калькулятора інформаційно-аналітичної системи «Ліга», згідно з яким сума пені становить 39 587,14 грн. Водночас, позивач просить стягнути пеню в сумі 6899,54 грн, що відповідає приписам ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість даних позовних вимог.

Отже, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню, становить 16063,23 грн (9163,69 грн + 6899,54 грн).

Щодо розподілу судових витрат

За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвокат надав Договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 №0107, акт наданих послуг адвокатом від 05.08.2025, детальний опис робіт (наданих послуг), на суму 8000 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 4533,74 грн: (2422,40 грн судового збору + 8 000 грн витрат на правову допомогу) х 43,5% (відсоток задоволених позовних вимог).

Керуючись ст. 4, 10 - 13, 141, 263 - 265, 268, 273, 280 - 283, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; остання відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: , НОМЕР_1 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце знаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус) заборгованість за кредитним договором №6912766 від 02.11.2019 в загальному розмірі 16063,23 грн, а також судові витрати в розмірі 4533,74 грн, а всього 20596,97 (двадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість грн 97 коп.) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Учасники справи.

Суддя О.Я.Василенко