Справа № 301/2717/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Іршава заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй диплому серії НОМЕР_1 від 01.07.1987, виданого « ОСОБА_3 » Дрогобицьким державним педагогічним інститутом імені Івана Франка. Заява обґрунтована тим, що рішенням ПФУ від 25.07.2025 їй призначено пенсію за віком. Згідно інформації з особистого кабінету ПФУ встановлено, що вона з урахуванням перетину періодів має 33 роки 11 місяців страхового стажу. Вказаний страховий стаж зараховано за період 02.09.1991 по 31.07.2025. При призначенні їй пенсії не зараховано до страхового стажу період її навчання з 01.09.1983 по 30.06.1987 у Дрогобицькому державному педагогічному інституті імені Івана Франка, оскільки у дипломі зазначено прізвище (дошлюбне) « ОСОБА_4 », яке не відповідає паспортним даним « ОСОБА_5 ». Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05.11.1981 її прізвище « ОСОБА_6 ». Згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.07.1987 Дрогобицьким державним педагогічним інститутом імені Івана Франка, такий виданий на ім`я « ОСОБА_3 ». Згідно Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.08.2025 за №3 встановлено, що вона ОСОБА_1 , прізвище до реєстрації шлюбу мала « ОСОБА_5 », після реєстрації шлюбу прізвище « ОСОБА_7 ». Проте рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 23.12.2005 шлюб між нею та її чоловіком було розірвано, після реєстрації розірвання шлюбу вона залишила прізвище « ОСОБА_7 ». Причиною неправильного зазначення у дипломі прізвища заявниці виникла у результаті вільного написання прізвища заявниці. Встановлення факту належності заявниці диплому має для неї юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить розмір призначення та виплати пенсії. У зв`язку із вказаними розбіжностями у заявниці виникли ускладнення при зарахуванні до страхового стажу періоду її навчання з 01.09.1983 по 30.06.1987 у Дрогобицькому державному педагогічному інституті імені Івана Франка.

Встановлення даного факту заявниці необхідно для підтвердження трудового стажу.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що заявниця по справі ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Довге Іршавського району Закарпатської області (а.с.10).

Згідно паспорта громадянина України заявницю зазначено, як « ОСОБА_1 » (а.с.6-8).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадянин про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 15.08.2025, після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « ОСОБА_7 ». Прізвище до реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 » (а.с.12).

Згідно трудової книжки, заповненої 25.07.1982 року, заявницю зазначено як « ОСОБА_7 » (а.с.13).

Як вбачається з диплому серії НОМЕР_1 заявницю зазначено, як « ОСОБА_3 » (а.с.11).

Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявника ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація її права на пенсійне забезпечення, здійснено у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту диплому серії НОМЕР_1 , про встановлення факту належності якого заявниця звернулася до суду з відповідною заявою, та наданих заявником письмових доказів, зокрема, паспорту громадянина України, свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається відмінність запису в дипломі, прізвища, заявниці « ОСОБА_4 » від її прізвища, « ОСОБА_7 », при одночасній відповідності інших відомостей, внесених до документів заявника, зокрема, щодо її, дати народження, внаслідок чого суд приходить до висновку про належність заявнику вказаного вище диплому.

Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявнику ОСОБА_1 диплому серії НОМЕР_1 , судом під час розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, заявник ОСОБА_1 наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу свідчать про наявність обмеження її права на пенсійне забезпечення.

На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується ОСОБА_1 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги ОСОБА_1 та встановлення факту належності їй диплому серії НОМЕР_1 з метою реалізації права заявника на оформлення та отримання пенсії, що відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.07.1987 Дрогобицьким державним педагогічним інститутом імені Івана Франка на ім`я « ОСОБА_3 ».

Судові витрати у виді сплаченого заявником судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик