Справа № 2-588/11
Провадження № 6/682/29/2025
У Х В А Л А

іменем України

29 жовтня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області у складі:

головуючого судді Мотонок Т. Я.,

за участю секретаря судових засідань Мелашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 2-588/11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інші особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про заміну стягувача у виконавчому листі,

в с т а н о в и в:

До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області суду надійшла вищевказана заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», відповідач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інші особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний Банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про заміну стягувача у виконавчому листі.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2011 року у цивільній справі № 2-588/2011, позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» було задоволено. Судом вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором 35/ЕМК/39/2008/980 від 31.01.2008 року у розмірі 84132 грн 21 коп. та судові витрати в розмірі 961 грн. 32 коп.

12.06.2013 року на підставі вищезазначеного рішення суду було видано виконавчі листи № 2-588/2011 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «КБ «Надра».

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 35/ЕМК/39/2008/980 перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП». ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» за договорами, додатковими договорами (угодами), договори поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. 31.01.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір поруки.

За таких обставин представник заявника звернувся до суду та просив: замінити сторону стягувача з ПАТ КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника: ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчих листах № 2- 588/2011, виданих на підставі рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.10.2025 провадження у справі відкрито та призначено судовий розгляд на 29.10.2025.

29.10.2025 в призначений час учасники справи до суду не з`явились.

Відповідно до вимог ст.ст. 433, 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ВАТ Комерційний банк «НАДРА» було укладено кредитний договір № 35/ЕМК/39/2008/980 від 31.01.2008 (а.с. 7).

Між ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 31.08.2008, за умовами кого поручитель ( ОСОБА_2 ) бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язанням позичальника ( ОСОБА_1 )., які виникають з умов кредитного договору № 35/ЕМК/39/2008/980 від 31.01.2008 (а.с. 8).

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2011 у цивільній справі № 2-588/2011, позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» було задоволено та стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 35/ЕМК/39/2008/980 від 31.01.2008 року у розмірі 84132 грн 21 коп. та судові витрати в розмірі 961 грн. 32 коп.

На підставі зазначеного рішення судом було видано два виконавчі листи № 2-588/2011, які направлено ПАТ «КБ «НАДРА» 13.06.2013.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 35/ЕМК/39/2008/980 перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (а.с. 9-13).

В свою чергу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно Договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступило право вимоги за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 , на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (а.с. 14-17).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13тавід 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 947/13503/21 (провадження № 61-7249св22) зазначив, що «апеляційний суд не звернув увагу, що заміна сторони у справі має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України».

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, положеннями чинного ЦПК України, а саме ст. 442 ЦПК України, чітко розмежована заміна стягувача у виконавчому провадженні та у виконавчому листі (документі).

Судом достовірно встановлено, що заявник просить суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» у виконавчих листах, виданих Славутським міськрайонним судом Волинської області по цивільній справі № 2-588/11.

Однак, заявником взагалі не подано до суду докази відсутності відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів.

Так, нобхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування вказаного виконавчого документа на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі, відповідно заява може бути подана до відкриття провадження виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

У правовому висновку Великої палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 зазначено, що у правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються уразі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Таким чином, суд не має відомостей і про строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, чи перебували виконавчі листи на виконанні взагалі, питання про поновлення процесуальних строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання заявником не порушується.

Інформації про переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (пред`явлення виконавчого документа до виконання, надання судом відстрочки або розстрочки виконання рішення) суду не надано. Відмітки державного чи приватного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення, у копії виконавчого листа, відсутні, як відсутні і самі копії виконавчих листів.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи неповноту викладених в заяві обставин, суд позбавлений можливості встановити обставини, необхідні для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчих листах.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні не відповідає вимогам ч. 1 ст. 2 ЦПК України, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 512, 514, 515 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мотонок Т. Я.