_________ __ _ ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ__ ___ ___ _
Пр. №2/521/7531/25
22 жовтня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Сегеди О.М.,
при секретарі Жулего М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги,
У вересні 2025 року Державне підприємство Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (далі-ДП МОУ «Південьвійськбуд») звернулося до суду з зазначеним позовом доОСОБА_1 , посилаючись на те що, на балансі ДП МОУ «Південьвійськбуд» знаходиться гуртожиток за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10, який належить на праві власності державі в особі ДП МОУ «Південьвійськбуд» на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 49276929, видане 08 грудня 2015 року Одеським міським управлінням юстиції і який належить до відомчого житлового фонду МОУ.
За рахунок цих жилих приміщень забезпечуються житлом працівники підприємств, військових установ і організацій, військовослужбовці Одеського гарнізону.
Мешканцям гуртожитку на підставі укладених договорів про надання житлово-комунальних послуг, ДП МОУ «Південьвійськбуд» надає житлово-комунальні послуги, а саме: утримання будинку та прибудинкової території, опалення, централізованого холодного постачання та водовідведення, електропостачання, газопостачання, вивезення твердих та побутових відходів. Плата за користування приміщенням гуртожитку нараховується відповідно до калькуляції, яка затверджена наказом директора ДП МОУ «Південьвійськбуд». Нарахування та оплата за надані житлово-комунальні послуги здійснюється на підставі рахунків отриманих від постачальників цих послуг відповідно до укладених договорів про надання послуг.
Зазначив, що ОСОБА_1 на підставі посвідчення №142, виданого житлової комісією ДП МОУ «Південьвійськбуд» 10 квітня 2013 року займає житлову площу у відомчому гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
01 червня 2020 року між ДП МОУ «Південьвійськбуд» та ОСОБА_1 , яка є мешканцем кімнати №515 було укладено договір №8 від 01 червня 2020 року про надання житлово-комунальних послуг.
Позивач зазначив, що оскільки відповідачка на підставі договору №8 від 01 червня 2020 року користується житлово-комунальними послугами, які надає ДП МОУ «Південьвійськбуд», то вона зобов`язана виконувати умови договору та своєчасно і в повному обсязі сплачувати житлово-комунальні послуги.
Свої зобов`язання ДП МОУ «Південьвійськбуд» перед відповідачкою виконує щоденно, шляхом надання житлово-комунальних послуги
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с. 44-45).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.46).
Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи повідомлялась відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, відзив на позов до суду не надала (а.с.47).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача, який своєчасно і належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ДП МОУ «Південьвійськбуд» є юридичною особою та дії на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.8-9).
Встановлено, що гуртожиток по АДРЕСА_2 , загальною площею 4987 кв.м., житловою площею 2302,2 кв.м. належить на праві власності Державі в особі ДП МОУ «Південьвійськбуд», що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08 грудня 2015 року (а.с.7).
З матеріалів справи вбачається, що гуртожиток по АДРЕСА_2 знаходиться на балансі ДП МОУ «Південьвійськбуд», на праві господарського відання та належить до відомчого житлового фонду Міністерства оборони України.
За рахунок цих жилих приміщень забезпечуються житлом працівники підприємств, військових установ і організацій, військовослужбовці Одеського гарнізону.
Відповідно до Положення про гуртожиток по АДРЕСА_2 , затвердженого Наказом ТВО Директора ДП МОУ «Південьвійськбуд» №52 від 08 серпня 2018 року, гуртожиток - це спеціально споруджений жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, а також інших громадян у період їх перебування у трудових відносинах із підприємством (а.с.21-26).
Згідно розділу 7 наказу Міністерства Оборони України за №448 від 03 липня 2013 року «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України»: утримання житлового фонду здійснюється згідно з чинним законодавством України, житлові будинки утримуються за рахунок плати на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що вноситься мешканцями; мешканці житлового фонду сплачують за користування житлом та спожиті комунальні послуги згідно з чинним законодавством України; гуртожитки утримуються за рахунок плати, що вноситься мешканцями відповідно до укладених з ними договорів про надання комунальних послуг. Плата за утримання будинку та прибудинкової території встановлена згідно калькуляції, розрахованої у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та постанови Кабінету Міністрів України №712 від 05 вересня 2018 року, з метою забезпечення експлуатації будинку гуртожитку та утримання прибудинкової території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 на підставі посвідчення №142 на право зайняття житлової площі у відомчому гуртожитку ДП МОУ «Південьвійськбуд» користується кімнатою № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.35).
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1815344 від 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.43).
Встановлено, що 01 червня 2020 року між ДП МОУ «Південьвійськбуд» та ОСОБА_1 , було укладено договір №8 від 01 червня 2020 року про надання житлово-комунальних послуг, за умовами якого ДП МОУ «Південьвійськбуд» зобов`язувалось забезпечити організацію та надати ОСОБА_1 послуги: з утримання будинку та прибудинкової територій; з опалення, з централізованого холодного водопостачання і водовідведення; з електропостачання; з газопостачання; з вивезення твердих побутових відходів, а відповідачка зобов`язувалась своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (а.с.30-33).
Наказом ДП МОУ «Південьвійськбуд» №20/1 від 10 вересня 2020 року «Про затвердження та встановлення тарифу на наданні житлово-комунальні послуги» був затверджений розрахунок вартості тарифу на надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій для гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 7,34 грн. без ПДВ (8,81 грн. з ПДВ) за 1 кв.м. за календарний місяць. Нарахування та сплата/компенсація мешканцями гуртожитку за надані комунальні послуги, здійснюється за тарифами встановленими виконавцями комунальних послуг (а.с.10).
Наказом ДП МОУ «Південьвійськбуд» №37/1 від 29 грудня 2021 року «Про затвердження тарифу за користування житлом» було затверджено розрахунок вартості утримання гуртожитку та прибудинкової території і тариф на проживання за один метр квадратний житлової площі у розмірі 32 грн. з ПДВ (а.с.15-16,17,20).
Відповідно до статей 15 та 16 ЦК України кожна особа, яка звернулася до суду, має право на захист її майнового права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:
1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв на момент виникнення правовідносин між сторонами, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд приходить до висновку, що відповідачка, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо вона фактично ними користувалась, зобов`язана за них сплатити.
Відповідно до ст.ст. 67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Частиною 1ст. 810 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Відповідно до ч. 3 ст.815 ЦК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором.
За змістом ч.ч. 1,3 ст.820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Порядок користування гуртожитками: жилою площею, жилими та іншими приміщеннями в них визначається Примірним Положенням про користування гуртожитками, затвердженим Постановою КМУ від 20 червня 2018 року №498 (далі Положення), дія якого поширюється на всі гуртожитки незалежно від форми власності.
Відповідно до п.7 Положення користування жилою площею здійснюється: у гуртожитках державної та комунальної форми власності-виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера; у гуртожитках, що були включені до статутних капіталів господарських товариств, створених у процесі приватизації та корпоратизації, - за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера, або на підставі договору оренди житла.
Організація, що здійснює управління гуртожитком, може надавати наймачеві жилої площі в гуртожитку в користування ліжко, шафу для одягу, стільці, стіл, постільні речі (матрац, подушки, ковдри, постільну білизну) тощо. Перелік майна, що передається наймачеві, визначається договором (п. 14 Положення).
Пунктом 11 Положення передбачено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зокрема, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 15 Положення особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.
Плата за проживання у гуртожитку включає:
- витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);
- інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абз. 1 п. 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).
Правовідносини, які виникли між сторонами у справі є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України.
Отже, відповідачка, уклавши з позивачем договір №8 від 01 червня 2020 року про надання житлово-комунальних послуг, взяла на себе зобов`язання щомісячно сплачувати не тільки плату за найм кімнати, а й сплачувати за житлово-комунальні послуги, які можуть включати послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами.
Як убачається з розрахунків заборгованості, нарахування плати за найм житла та комунальні послуги здійснювалось відповідно до встановлених тарифів, розмір заборгованості відповідачкою неспростований.
Відповідачкою не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ДП МОУ «Південьвійськбуд» до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, підлягають задоволенню.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 3028,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду, який у зв`язку із задоволення позову підлягає стягненню з відповідачки (а.с. 27).
Керуючись ст. ст. 525, 526, 527 ЦК України, ст.1 Закону України «Про житлові комунальні послуги», ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд
Позов Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 27 жовтня 2025 року.
Суддя: О.М. Сегеда