Справа №278/3615/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д.В., розглянувши заяву ТОВ «ФК Єврокредит», заінтересовані особи АТ «Мегабанк», Житомирський відділ державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником,-

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «ФК Єврокредит» звернувся до Житомирського районний суд Житомирської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 17.03.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» заборгованості.

Згідно договору № GL1N426240 про відступлення права вимоги від 03.09.2024, укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» право вимоги за кредитним договором з всіма іншими похідними договорами перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс». У подальшому між ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір відступлення права вимоги №1/12 від 27.12.2024, згідно якого до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги за кредитним договором №114-010-170-К від 31.07.2019.

У зв`язку з чим, заявник просить замінити сторону стягувача з АТ «Мегабанк», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме ТОВ «ФК Єврокредит» у виконавчому провадженні.

У судове засідання представник заявника не з`явився.

Заінтересовані особи до суду не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась; надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності (а.с. 39).

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17.03.2022 у цивільній праві № 278/3615/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість у сумі 39495,87 грн за кредитним договором від 31.07.2017 року за №014-010-170-К, яка складається з наступних складових: 25000,00 грн - заборгованість за кредитом; 216,90 грн - заборгованість по несанкціонованому овердрафту; 14278,97 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (за період з 28.02.2020 року по 15.09.2021 року) та судовий збір в сумі 2270,00 грн (а.с. 71-72 основного провадження), яке знаходиться на виконанні у виконавчій службі, якою було відкрите вионавче провадження за №71304047 (а.с. 26).

Згідно договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024, право вимоги за договором № 114-010-170-К від 31.07.2019, укладеного між Акціонерним товариством «Мегабанк» та позичальником ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» (а.с. 11-13, 25).

У подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «Мустанг фінанс», згідно договору № 1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024, відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК Єврокредит», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами (а.с. 9-10, 24).

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Проводячи аналіз наведених норм права, слід дійти висновку, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, у тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінніст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, аби остаточне, обов`язкове судове рішення залишилося невиконаним («Шмалько проти України», № 60750/00, пункт 43, рішення від 20 липня 2004 року; «Ромашов проти України», № 67534/01, пункт 42, рішення від 27 липня 2004 року та інші).

Відповідно до правової позиції ВС від 16.05.2018 у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному випадку правонаступник стягувача сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку ст. 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція міститься у ПВС КЦС від 21.03.2018 року у справі № -1355/10.

Враховуючи позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватись як при відкритому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах ВС від 05.12.2018 року у справі № 643/4902/14-ц, від 31.10.2018 року у справі № 201/8548/16-ц та від 15.08.2018 року у справі № 190/2119/14-ц.

За таких обставин суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.258-261,442 ЦПК України, ст.ст.512, 514, 515 ЦК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» - задовольнити.

Замінити сторону стягувача з Акціонерного товариства «Мегабанк», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме - на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», , місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, провул. Ушинського, 1, офіс 105, у виконавчому провадженні №71304047 по виконанню рішення у справі № 278/3615/21 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 39949,59 грн з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік