Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/318/24
Провадження № 2-о/273/23/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., при секретарі судових засідань Стаднюк В.В., з участю заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Любарська селищна рада Житомирської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання одніє сім`єю ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернув ся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його проживання з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стара Чорторія Любарського району Житомирської області однією сім`єю, починаючи з 01.01.1996 року і по день смерті останнього по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Стара Чорторія Любарського району Житомирської області помер його батько ОСОБА_3 . Заповіту батько не залишав , а тому спадщина відкрилась за законом. Після його смерті залишилось таке спадкове майно, а саме: житловий будинок за АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги після смерті батька є він та його брат ОСОБА_2 . Його мати та дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших спадкоємців у тому числі першої, другої, третьої та четвертої черги і таких, що претендують на цю спадщину, у померлого спадкодавця немає. Його батьки мали похилий вік, постійно хворіли, потребували його допомоги , а тому в 1996 році він змушений був переїхав жити до будинку своїх батьків. Починаючи з січня 1996 року він почав проживати зі своїми батьками, оскільки вони постійно хворіли, возив їх по медичним закладам, мав з батьками спільний бюджет, вів спільне господарство, сплачував комунальні послуги, проводив поточний ремонт будинку, купував продукти харчування , але у будинку батьків не зареєструвався. Похованням матері та батька він займався один, робив поминальний обід, отримав кошти на поховання та свідоцтва про їх смерть. З заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті батька він не звертався, оскільки вважав, що прийняв спадщину. У січні 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Присяжнюка В.О. з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, однак вказаним нотаріусом йому було повідомлено про те, що він пропустив 6-ти місячний строк для подачі документів про прийняття спадщини, а тому було рекомендовано при наявності поважної причини пропущення терміну прийняття спадщини звернутись до суду для продовження терміну прийняття спадщини або про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свою заяву з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскільки не має іншої можливості оформити спадщину після батька, адже проживав разом з ними, але не був зареєстрований.

Представник заінтересованої особи Любарської селищної ради в судове засідання не з`явився не повідомив причин своєї неявки, в матеріалах справи наявна заява про слухання справи без представника ради, та про те, що не мають заперечень щодо її задоволення.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що його брат ОСОБА_5 дійсно проживав разом з батьком більше десяти років аж до смерті батька, тобто до 2004 року. Вважає, що заяву слід задовольнити, оскільки брат не може оформити спадщину.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом заявника з 2000 року. ОСОБА_5 проживав з батьком до смерті останнього, доглядав його. Знає, що ОСОБА_5 там проживав ще з народження.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає на одній вулиці із заявником. ОСОБА_5 жив з батьками з самого народження і до їх смерті, доглядав їх.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши та оцінивши здобутi й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Згідно п. п. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с. 8) .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.01.2003 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Стара Чорторія Любарського району Житомирської області ( а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.06.2004 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі Стара Чорторія Любарського району Житомирської області ( а.с. 10).

Згідно довідки Старочорторійського старостинського округу Любарської селищної ради від 22.01.2024 року №23, ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 вступив у фактичне володіння та користування спадковим майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно довідки Старочорторійського старостинського округу Любарської селищної ради від 22.01.2024 року №24, згідно погосподарської книги за 2001-2005 роки особовий рахунок № НОМЕР_3 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , проживали : голова двору ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Згідно довідки Старочорторійського старостинського округу Любарської селищної ради від 22.01.2024 року №25, ОСОБА_1 проживав зі своїм батьком ОСОБА_3 з 1996 року за адресою АДРЕСА_1 , і по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Маючи намір оформити спадщину, заявник звернувся до приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Присяжнюка В.О. , проте йому було відмовлено в зв`язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини або з заявою про втановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, про що свідчить лист завідувача Баранівської державної нотаріальної контори від 11.03.2025 року № 179/01-16 (а.с. 78).

Як вказав заявник, на час смерті батька ОСОБА_3 він постійно проживав разом з ним за однією адресою та здійснював за ним догляд. На даний час він не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки він не був зареєстрований з батьком за однією адресою, тому звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Допитані в судовому засіданні брат заявника ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказали, що ОСОБА_1 дійсно з 1996 року проживав разом з батьками, і аж до дня смерті батька, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 починаючи з 1996 року і до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовільнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Любарська селищна рада Житомирської області, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання одніє сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Стара Чорторія Любарського району Житомирської області однією сім`єю, починаючи з 01.01.1996 року і по день смерті останнього по ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Бєлкіна Д.С.