Справа № 467/817/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.10.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування

Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, що 29 грудня 2020 року здійснено ідентифікацію клієнта та ОСОБА_1 підписано заяву пор приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

В подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з актуальними умовами кредитування та 13 листопада 2023 року підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля.

Після цього із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір без номеру від 13 листопада 2023 року про надання строкового кредиту в розмірі 50000 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяці із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%.

Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору та графіку кредиту.

В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 19 травня 2025 року має заборгованість в розмірі 39811,10 грн., яка складається з: 36111,10 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 3700 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками.

Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 13 листопада 2023 року, в розмірі 39811,10 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Процесуальні дії у справі

Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 червня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування відповідача - фізичної особи.

Позиції сторін

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу, згідно клопотання про розгляд справи за відсутності позивача просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення не заперечував.

Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останньою відомою адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляв, будь-яких заяв чи то клопотань не направляв.

При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказував, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляв, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач тричі повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явився, причин своєї неявки не вказав, відзив на позов не подав, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.

За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був.

Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого.

Зокрема, суд установив, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де 29 грудня 2020 року підписав заяву про приєднання до умов та правил надання послуг.

В подальшому, з метою отримання споживчого кредиту, відповідач 13 листопада 2023 року звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав паспорт споживчого кредиту «кредит готівкою» АТ КБ «ПриватБанк» та графік платежів (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит «Кредит Готівкою»), який є додатком до паспорту кредиту.

В зв`язку з цим, 13 листопада 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір без номеру за умовами якого, ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 50000 грн. строком на 36 місяців.

Згідно умов розділу 1 вказаного договору сторонами погоджено процентну ставку за кредитом, яка становить 1,5% та сплачується щомісячно від загальної суми кредиту (18% річних).

Як передбачено умовами договору, загальні витрати за кредитом становлять 27000 грн., в зв`язку з чим орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (в тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) мають становити 77000 грн.

Крім того, вказаним договором зазначено, що реальна річна процента ставка, відсотків річних становить 35,25%.

У відповідності до умов кредитного договору платежі за кредитом здійснюються щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів.

Сторонами також узгоджено, що при наданні банком будь-яких послуг позичальнику, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких правочинів використання простого електронного підпису.

Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що банком надано йому інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до умов п. 4.1 кредитного договору позичальник зобов`язується кожного місяця, починаючи з наступного місяця після укладення цього договору, здійснювати повернення кредиту та оплачувати нараховані банком проценти за користування кредитом, рівними платежами в розміри та строки, зазначені згідно графіку, шляхом зарахування на рахунок, відкритий у банку.

Для погашення заборгованості за кредитним договором позичальник до дати, зазначеній у графіку за споживчим кредитом, зобов`язується вносити кошти в розмірі, що підлягає сплаті за договором, на рахунок, зазначений у договорі (п. 4.2 кредитного договору).

У відповідності до п. 4.9 кредитного договору сторони, керуючись ст. 212 ЦК України, домовилися про те, що цей договір, в частині настання прав та обов`язків сторін щодо надання банком та повернення позичальником кредиту зі сплатою поцентів на користь банку, укладається під відкладальною обставиною.

Наслідком настання відкладальної обставини є виникнення зобов`язання позичальника не пізніше 180 календарного дня повернути банку всю суму фактично отриманого кредиту, оплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами, неустойку та інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 8.14 договору графік платежів є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 8.15 кредитного договору, цей договір укладається в електронній формі у двох оригінальних примірниках.

Додаток до кредитного договору містить графік платежів (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит «Кредит готівкою»), у якому зокрема відображено дату повернення платежу суми та види платежів за кредитом.

Проте, як слідує із матеріалів справи, відповідач умов укладеного кредитного договору належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19 травня 2025 року має заборгованість в розмірі 39811,10 грн. із яких: 36111,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 3700 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором без номеру від 13 листопада 2023 року.

Розмір, порядок нарахування та період нарахування заборгованості відповідача також відображено у виписці по кредиту.

Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, судом встановлено, що банк надав відповідачу грошову банківську споживчу позику, тобто грошовий банківський споживчий кредит шляхом кредитування за допомогою кредитної картки.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором.

Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача.

При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем усіх складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та процентами, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону.

Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання ним умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю.

Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення.

Щодо питання розподілу судових витрат

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 13 листопада 2023 року станом на 19 травня 2025 року в розмірі 39811 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот одинадцять) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Ірина Явіца