Провадження № 2-н/554/4642/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року м. Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Михайлова І.М., розглянувши заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води,

встановила:

Заявник Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Стягувач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.04.2024 року по 01.09.2025 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 24258,02 грн., а також суму судового збору у розмірі 302,80 грн.

29.10.2025 року до суду надійшло повідомлення з Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, з якого слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто відмінною від тієї, де утворилися заборгованість.

До заяви про видачу судового наказу не додано доказів, що боржниця проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , користувалася наданими послугами або вона являється власницею нерухомого майна, де утворилась заборгованість та порушила зобов?язання щодо сплати комунальних послуг за цією адресою.

Розрахунок заборгованості, наданий заявником, містить номер особового рахунку, однак матеріали, додані до заяви про видачу судового наказу, не містять відомостей, коли і на ім`я кого він відкритий.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки подана заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163-165 ЦПК України, суддя,

ухвалила:

Відмовити Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.М. Михайлова