Справа № 354/1717/23
Провадження № 2/354/74/25
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.

представника позивача адвоката Мищишин І.Я.

представника відповідачки адвоката Гайтанюк М.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та встановлення меж під`їздної дороги,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.11.2023 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, у якому просить зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у вигляді самовільно побудованих гаража та вбиральні шляхом демонтажу з під`їздної дороги до земельної ділянки позивачки із кадастровим номером :11:007:0021, що розташована за адресою с. Микуличин уч. Країщі та затвердити межі під`їзду до вказаної земельної ділянки, відповідно до схеми, виготовленої ПП «Карпати Геокадастр».

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 22.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.04.2024 у вказаній справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Івано-Франківського відділення КНДІСЕ. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

11.06.2025 до суду надійшов висновок експерта №551/24-28 від 30.05.2025 за результатами проведення земельно-технічної експертизи у даній справі у зв`язку із чим ухвалою суду від 23.06.2025 провадження у справі було поновлено.

Ухвалою суду від 26.08.2025, постановленою без оформлення окремим документом із зазначенням у протоколі судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки про залучення до участі у даній справі в якості співвідповідача Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та витребування доказів.

15.09.2025 представник позивачки подала через канцелярію суду заяву в порядку ст.49 ЦПК України про зміну предмету позову, відповідно до якої позовні вимоги викладено у наступній редакції: 1) скасувати рішення 28 сесії депутатів 5 скликання Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 в частині про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0402 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Микуличин, урочище Країщі та на підставі якого видано державні акти серії ЯИ №863617 зареєстрований 23.11.2009 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №81; 2) визнати недійсним державний акт серії ЯИ №863617 на підставі рішення 28 сесії депутатів 5 скликання Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0402 га( кадастровий номер :11:006:0170) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Микуличин, урочище Країщі; 3) зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у вигляді самовільно побудованих гаража та вбиральні шляхом демонтажу, з під`їздної дороги до земельної ділянки кадастровий номер :11:007:0021, що розташована за адресою с. Микуличин, участок Країщі, що належить ОСОБА_1 ; 4) затвердити межі під`їзду до земельної ділянки кадастровий номер :11:007:0021, що розташована за адресою с. Микуличин, участок Країщі, що належить ОСОБА_1 відповідно до запропонованої схеми, виготовленої ПП «Карпати Геокадастр».

У підготовчому судовому засіданні представник позивачки просила прийняти заяву про зміну предмету позову до розгляду.

Представник відповідачки у підготовчому судовому засіданні просила суд відмовити у прийнятті заяви про зміну предмету позову з мотивів, наведених у поданому відзиві на вказану заяву, посилаючись на те, що представник позивача одночасно змінює як предмет так і підстави позову, що суперечить вимогам ст. 49 ЦПК України, зокрема раніше заявлені позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні під`їздною дорогою доповнено новими вимогами про скасування рішення Микуличинської сільської ради від 14.10.2009 та визнання недійсним виданого відповідачці державного акта серії ЯИ №863617 на земельну ділянку площею 0,0402 га із кадастровим номером :11:006:0170, які заявлено до нового відповідача-Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та на обґрунтування яких наведено обставини, відмінні від первісно заявлених.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.198, ч.1 ст.223 ЦПК України неявка учасників справи (представника) не перешкоджає проведенню підготовчого провадження.

Суд, проаналізувавши подану заяву про зміну предмету позову, заслухавши думку представників сторін, прийшов до наступних висновків.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що завданням підготовчого провадження є: остаточне визначення предмету спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право), предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Водночас предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею16 ЦК України, а тому зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретної позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини, якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - зміну обставин, на яких ґрунтуються вимоги особи, яка звернулася з позовом. Зміна предмету або підстав позову може відбуватися лише у межах спірних правовідносин.

Верховний Суд у постанові №910/18389/20 від 22.07.2021 зробив висновок про те, що необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 657/1024/16-ц вказала, що оскільки положення частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

ВП ВС зазначила, що заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

При зверненні до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 як підставу для позову, зазначила те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.07.2018 року після смерті матері вона успадкувала земельну ділянку із кадастровим номером :11:007:0021. Відповідачка, яка є власницею суміжної земельної ділянки із кадастровим номером :11:007:0126, самовільно розмістила на під`їздній дорозі, яка веде до земельної ділянки позивачки гараж, вбиральню та встановила металеву огорожу, чим створює їй перешкоди у користуванні зазначеним під`їздом.

Згідно заяви про зміну предмету позову, поданої до суду 15.09.2025, представник позивачки зазначила, що відповідно до висновку експерта №551/24-28 від 30.05.2025 встановлено, що фактично відсутній будь-який вільний проїзд, під`їзд чи прохід до земельної ділянки позивачки, а пройти чи під`їхати до вказаної ділянки можливо лише через сусідні земельні ділянки, а фактичні межі та координати поворотних точок по сторонах проведення співставлення земельної ділянки із кадастровим номером :11:007:0126 не відповідають межам та координатам, які зазначені у поземельній книзі із врахуванням інформації про параметри ділянки, яка наявна у державному акті. Крім того, державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 видані на підставі одного і того ж рішення, а саме-28 сесії депутатів 5 скликання Микуличинської сільської ради №184-28/2009 від 14.10.2009 і на земельну ділянку із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства площею 0,0402 га і на земельну ділянку із цільовим призначенням-для обслуговування житлового будинку, господарських будівель у споруд площею 0,25 га. Виходячи із того, що земельні ділянки із різним цільовим призначенням не могли передаватись у власність на підставі одного і того ж рішення, вказане рішення органу місцевого самоврядування є незаконним. Таким чином, Микуличинська сільська рада, приймаючи рішення №184-28/2009 про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0,0402 га, порушила права позивачки на вільний доступ до її земельної ділянки.

Отже, дослідивши редакцію первісного позову та заяву представника позивачки від 15.09.2025 про зміну предмету позову, суд вбачає, що стороною позивача змінено не лише предмет позову, шляхом доповнення первісно заявлених позовних вимог новими- про скасування рішення Микуличинської сільської ради №184-28/2009 від 14.10.2009 в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,0402 га для ведення особистого селянського господарства та визнання недійсним виданого відповідачці 23.11.2009 державного акту на право власності на землю серії ЯИ №863617 на земельну ділянку площею 0,0402 га із кадастровим номером :11:006:0170, а і його підстави, оскільки відповідно до заяви про зміну предмету позову підставою позовних вимог у новій редакції зазначено не захоплення відповідачкою під`їздної дороги, що веде до земельної ділянки позивачки, шляхом самовільної побудови на ній тимчасових споруд, а незаконні дії органу місцевого самоврядування при прийнятті рішення про передачу ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки із кадастровим номером :11:006:0170.

При цьому суд звертає увагу на те, що у позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що під`їзд до належної їй земельної ділянки із кадастровим номером :11:007:0021 межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 із кадастровим номером :11:007:0126. Жодних обґрунтувань щодо перешкод у користуванні належною позивачці власністю, які створює їй відповідачка як власник земельної ділянки із кадастровим номером :11:006:0170 у позовній заяві не викладено.

Зазначені обставини у сукупності підтверджують висновок суду про те, що подана позивачкою заява про зміну предмету позову від 15.09.2025 по суті є новим позовом, оскільки у ній викладено нові обґрунтування та обставини позовних вимог, визначено нові правові підстави позовних вимог, а відтак позивачкою одночасно змінено і предмет і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України.

На підставі викладеного, враховуючи, що представником позивача подана заява про зміну підстав позову, в якій зазначені нові самостійні матеріально-правові вимоги та одночасно на їх обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивачка первісно не визначила підставою позову, та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами, суд приходить до переконання, що у прийнятті заяви представника позивача адвоката Мищишин І.Я. про зміну предмету позову слід відмовити та повернути вказану заяву.

Позивачка не позбавлена права продовжити розгляд первісних позовних вимог до винесення судового рішення по суті в суді або відмовитись від їх розгляду, після чого звернутись до суду зі зміненими позовними вимогами окремо, вибравши належний спосіб захисту порушеного права.

Керуючись ст.ст. 43, 48, 49, 189, 197-198, 258-261, п.6 ч.1 ст.353, ст.354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У прийнятті заяви представника позивача адвоката Мищишин Іванни Ярославівни про зміну предмета позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та встановлення меж під`їздної дороги-відмовити та повернути її заявнику.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 28 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК