Справа № 624/951/25
провадження №4-с/624/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В. розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 до Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_1 до Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з всього майна, які належали її померлому чоловіку ОСОБА_2 , накладеного в межах виконавчого провадження згідно постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.04.2008 державним виконавцем Коваленко С.В. ВДВС Кегичівського районного управління юстиції.

Заявлені вимоги представник скаржника обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік скаржника ОСОБА_2 . Після його смерті скаржниці стало відомо, що на майно, яке належало її чоловіку накладений арешт. Про існування вище вказаного арешту та виконавчого провадження позивачу до цього моменту взагалі не було відомо. У відповідь на запит Кегичівський відділ ДВС у Берестинському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у своєму листі № 23296 від 30 вересня 2025 року повідомив, що за результатами моніторингу автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 29.09.2025 виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на виконанні у відділі не перебувають. В цьому ж листі зазначено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все майно ОСОБА_2 було накладено арешт згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА591515 від 07.04.2008, винесеної ВДВС Кегичівського районного управління юстиції. Також роз`яснено, що згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Вважає, що її права порушені, оскільки вона не може розпоряджатися майном, у зв`язку з наявністю накладеного арешту.

Скарга ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2025 року була залишена без руху, заявнику наданий строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

Копію ухвали Кегичівського районного суду Харківської області від 15.10.2025 про залишення скарги без руху було надіслано представнику скаржника, в електронному вигляді в її електронний кабінет підсистеми «Електронний суд». Представник позивача є користувачами сервісу «Електронний суд», відтак, має змогу самостійно відстежувати рух справи в суді.

Як убачається з довідки про доставку електронного документу, про отримання документів з «Електронного суду», які містяться в матеріалах справи, документ в електронному вигляді «Ухвала» від 15.10.2025 по справі №624/951/25 була доставлена представнику до електронного кабінету 15.10.2025 о 21:50:10.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, Днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з ч. 7 ст. 272 ЦПК України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Крім цього, представник скаржника отримала в суді копію ухвали Кегичівського районного суду Харківської області від 15.10.2025, про що свідчить розписка про отримання.

Стаття 64 ЦПК України передбачає, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Таким чином, особа вважається такою, що отримала процесуальний документ, якщо цей документ отримав її представник, оскільки згідно з Цивільним процесуальним кодексом України (ЦПК) та судовою практикою, представник діє від імені довірителя, і його дії (в тому числі одержання документів) мають правові наслідки для останнього.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Проте, у строк, визначений ухвалою суду від 09.10.2025, сторона заявника недоліки, визначені ухвалою суду не усунула, будь-яких документів до суду не подано.

Таким чином встановлено, що заявник та її представник у визначений судом строк ухвалу про залишення позовної заяви без руху не виконала, недоліки позовної заяви не усунула.

В зв`язку з вищевикладеним, суд визнає скаргу, у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України неподаною та повертає її заявнику.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, повернення скарги, недоліки якої не усунуті після залишення без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин суддя вважає, що скарга містить недоліки, які не були усунуті заявником, що унеможливлює її розгляд по суті, а тому підлягає поверненню заявнику.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260, 272 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 до Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Берестинському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна - повернути заявнику з усіма додатками.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення із нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Богачова