Справа № 167/1226/25
Номер провадження 2-н/167/44/25
У Х В А Л А

04 листопада 2025 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., вивчивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в :

До суду із заявою про видачу судового наказу звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «ГК «Нафтогаз України») з вимогою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 8470,03 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості, що визначено п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу додаються також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК).

Однак, усупереч зазначеним вимогам, до заяви про видачу судового наказу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не додано договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК. Суддя вважає непереконливими доводи ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про надання ОСОБА_1 послуг з постачання природного газу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, оскільки

будь-яких доказів приєднання ОСОБА_1 до вказаного договору ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не подано.

Крім цього, до суду не подано належних та допустимих доказів про належність кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Отже, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, неможливо встановити, що споживачем газу, а відповідно й боржником, є саме

ОСОБА_1 , а не інша (інші) особа (особи).

Відповідно до пунктів 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу, а також із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, є підстави для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 161, 163, пунктами 1, 8 ч. 1 ст. 165, 167 ЦПК, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу на стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити ТОВ «ГК «Нафтогаз України», що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ухвали). Апеляційна скарга подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Суддя: В.Б. Требик