Провадження № 2-др/641/20/25 Справа № 641/3594/23
23 жовтня 2025 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Зелінської І.В.,
за участю секретаря Земляної А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5 про стягнення боргу,
Рішенням Слобідського районного суду м. Харкова від 16.10.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 10.01.2020 року в розмірі 186 666, 66 грн у межах вартості спадкового майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке одержане у спадщину. Стягнуто з малолітнього ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 10.01.2020 року в розмірі 186 666, 66 грн у межах вартості спадкового майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке одержане у спадщину. Стягнуто з неповнолітньої ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 10.01.2020 року в розмірі 186 666, 66 грн у межах вартості спадкового майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке одержане у спадщину. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_2 , неповнолітньої ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 868, 53 грн з кожного.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сорока О. О. подала заяву щодо ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 60 000 грн в рівних частках по 20 000 грн з кожного відповідача, крім того, стягнути транспортні витрати на паливо у загальному розмірі 4 504, 10 грн, по 1 501, 36 грн з кожного відповідача; просила також здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без її участі.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ч.3, 4ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За приписами ч.1, п.1 ч.3ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.3,8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На виконання вказаних вимог цивільного процесуального законодавства представник позивача зробила відповідну заяву під час судового засідання 01.10.2025 року та у строк встановлений ст. 141 ЦПК України подала відповідні докази.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги №б/н від 13.02.2021 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Сорокою О. О., згідно якого гонорар складає 60 000 грн та є формою винагороди Адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги; акт виконаних робіт (наданих послуг) від 13.10.2025 року, згідно якого, на виконання Договору про надання правової допомоги від 13.02.2021 року та у відповідності до завдання-доручення Клієнта, Адвокатом надано та фактично виконано наступні послуги: претензійна робота, складання позову, клопотань, заяв, перемовини зі сторонами, участь у судових засіданнях, підготовка до судових засідань на суму 60 000 грн; копію квитанції про придбання 01.10.2025 року бензину на суму 2299, 60 грн; копію квитанції АТ «Альфа-Банк» про здійснення операції 01.04.2025 року на суму 2204, 55 грн.

Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. В самому договорі від 13.02.2021 року, копія якого надана суду, в розділі гонорар, сторонами погоджено, що гонорар складає 60 000 гривень та є формою винагороди Адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги. Визначено порядок сплати попередньої оплати, подвійного гонорару у разі роботи у вихідні дні, а також п 3.4. визначено, що до гонорару не включаються фактичні витрати, що є необхідними для виконання Договору у зв`язку із дорученням Клієнта, а саме обов`язкові платежі, витрати на відрядження, транспортні витрати, витрати на поштові послуг. Факт надання послуг підтверджується Актом виконаних робіт, який є підставою для сплати гонорару.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, суд при визначенні суми відшкодування виходить з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Також, судом враховуються висновки викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, № 922/3812/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, та використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

В даному випадку, з наданої суду копії договору вбачається, що сторони погодили розмір гонорару саме в сумі 60 000 гривень, додаткових угод до даного договору, яким би змінювався розмір гонорару за виконану роботу суду не надавалось.

Судом досліджено квитанцію про транспортні витрати датовану 01.10.2025 року на суму 2299, 60 грн та квитанцію АТ «Альфа-Банк» від 01.04.2025 року на суму 2204, 55 грн. Натомість, доказів про те, що такі витрати були пов`язані саме з розглядом даної справи та понесені саме представником позивача суду не надано. З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для стягнення цих витрат.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

З огляду на те, що сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, стороною позивача не доведено неможливість передбачення таких витрат на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, крім того, подані на підтвердження понесених витрат докази не містять детального опису робіт із зазначенням вартості кожної із наданої представником послуги та витраченого часу, а містять лише загальну суму наданих адвокатом послуг у сумі 60 000 грн, що позбавляє іншу сторону можливості доведення неспівмірності таких витрат зі складністю справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, витраченого часу представником у даній справі, часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про зменшення витрат на правничу допомогу та стягнення таких в загальній сумі 6 300 грн по 2 100 грн з кожного відповідача.

Керуючись ст. 247, 263-265, 268, 270, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Стягнути із ОСОБА_2 , малолітнього ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_2 , неповнолітньої ОСОБА_4 , законним представником якої є ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 6 300 (шість тисяч триста) грн по 2 100 (дві тисячі сто) грн з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , в особі законного представника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , в особі законного представника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне рішення складено 28.10.2025 року.

Суддя І.В.Зелінська