Справа № 303/7891/25 2/303/2998/25

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2025 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гутій О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності,-
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності.
Дана позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Аналогічні роз`яснення дані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові Пленуму № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де зазначено що, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог майнового та немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.
Зі змісту пред`явлених позовних вимог слідує, що позивач просить суд припинити право власності на 1/3 частку в спільному майні будинку АДРЕСА_1 та визнати за позивачем 1/3 частки права власності на вказаний будинок, таким чином, позивач заявляє дві самостійні вимоги майнового та немайнового характеру.
Відповідно до квитанції про сплату судового збору позивачем сплачено 1211, 20 гривень.
Таким чином вимог щодо сплати судового збору дотримано не було, у зв`язку з чим позивачу необхідно зазначити ціну позову та відповідно оплатити судовий збір за вимогу майнового характеру.
Також як вбачається з позовної заяви, позивач просить: припинити право у спільній частковій власності ОСОБА_2 на 1/3 частку нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації та визнати за позивачем право власності на 1/3 частку у майні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 365 ЦК України, з посиланням на приписи якої позивачем заявлені позовні вимоги, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
При цьому зі змісту ч. 2 ст. 365 ЦК України слідує, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.
Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.
У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 367/7792/16-ц, зроблено висновок, що суди за вимогою інших співвласників позбавили особу права власності на належну їй частку квартири з порушенням правил щодо попереднього внесення суми відшкодування вартості такої частки на депозит суду, не врахувавши, що встановлена статтею 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди.
Положення ст. 365 ЦК України не уточнюють, коли саме має бути внесена грошова сума на депозитний рахунок суду, однак оскільки позивачем подано до суду позов в порядку вказаної норми права, попереднє внесення вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача, тому останнім слід надати суду платіжний документ про зарахування на депозитний рахунок суду вартості 1/3 частки у майні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку експерта.
Таким чином, вказаних вимог позивачем при зверненні до суду дотримано не було.
Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з врахуванням вимог ст. 175 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -
у х в а л и в :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у майні та визнання права власності - залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність усунення вказаних недоліків у п`ятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали та одночасно роз`яснити позивачу, що у випадку, якщо у встановлений судом строк не буде усунено ці недоліки, позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя О.В.Гутій