Справа №534/2307/25
Провадження №2/534/926/25
ГОРІШНЬОПЛАВНІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2025 року місто Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Віднійчук І.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 39514,61 грн.

В судове засідання сторони не з`явились.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання, згідно якого просить Поновити відповідачу процесуальний строк подання цього клопотання. Витребувати у позивача для дослідження у судовому розгляді оригінали таких письмових доказів : заява (оферта) від 22.04.2015 №200263325 (додаток 12 до позову); довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Visa Platinum Cash Back (неіменна)» від 22.04.2015 (додаток 12 до позову); розписка про отримання платіжної картки та/або ПІН-коду від 22.04.2015 (додаток 12 до позову); реєстр боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020. Окремо витребувати у позивача оригінал довіреності ПАТ «Банк Михайлівський», якою товариство (банк) доручило Кривошеєва Т.М. (або іншій особі) укласти (підписати) від імені ПАТ «Банк Михайлівський» кредитний правочин від 22.04.2015 №200263325 та/або вчинити інші дії. Посилаючись на те, що ухвала про відкриття провадження у справі була постановлена судом 19.09.2025, яка була доставлена до підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 25.09.2024. Посилається на те, що позовна заява та додатки до неї мають значний обсяг, лише додаток 15 до позову файл «Виписки Морозов.pdf» це 617 сторінок фінансової інформації. Тому стороні Відповідача об`єктивно знадобилось 5 (п`ять) додаткових робочих днів для аналізу доказів, формування, складення, друку та відправлення відзиву на позов, а також інших заяв у справі. Також зазначає, що оригінали витребуваних письмових доказів мають підтвердити укладення кредитного правочину між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський», а отже і дійсність вимоги позивача, оскільки (за твердженням позивача) саме цей правочин є підставою, на якій виникла кредитна заборгованість відповідача перед ПАТ «Банк Михайлівський», а після відступлення права вимоги перед позивачем. Окрім цього, витребувані докази мають підтвердити обсяг повноважень особи, яка підписала кредитний правочин зі сторони первісного кредитора - ПАТ «Банк Михайлівський».

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, розглянувши подані клопотання, доходить таких висновків.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини перша - п`ята статті 83 ЦПК України).

Частиною першою - третьою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з приписами статті 177 ЦПКУ позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

Стороною позивача зазначено, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Отже відомості із банку позивач самостійно не може отримати, так як це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про витребування доказів.

Водночас, беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, з метою повного, всебічного з`ясування обставин справи, ухвалення законного та обгрунтованого рішення, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, практику Європейського суду з прав людини, яка зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року), враховуючи, що позивач не має можливості їх отримати особисто, суд доходить висновку про наявність підстав для поновлення процесуального строку та задоволення клопотання про витребування доказів.

Керуючись статтями 76, 84, 127, 260 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання представника відповідача адвоката Андрущак С.В. про поновлення процесуального строку та витребування доказів - задовольнити.

Поновити відповідачу процесуальний строк для подання клопотання про витребування доказів.

Витребувати у позивача для дослідження у судовому розгляді оригінали письмових доказів:

заяву (оферта) від 22.04.2015 №200263325 ; довідка про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «Visa Platinum Cash Back (неіменна)» від 22.04.2015; розписку про отримання платіжної картки та/або ПІН-коду від 22.04.2015 ; реєстр боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020; оригінал довіреності ПАТ «Банк Михайлівський», якою товариство (банк) доручило Кривошеєвій Т.М. (або іншій особі) укласти (підписати) від імені ПАТ «Банк Михайлівський» кредитний правочин від 22.04.2015 №200263325 та/або вчинити інші дії.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.О. Куц