Справа № 445/2675/23 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/2540/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді - Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Гаврилюк Я.Ю.

з участю представника позивача Барабаша В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Барабаша Володимира Гнатовича на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року в складі судді Мички Б.Р. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТСЦ МВС №4644, ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Документавто", третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном,-

встановив:

Відповідно до ст. 259, ст. 383 ЦПК України суд вважає за можливе проголосити лише вступну та резолютивну частини постанови, а складання повного тексту відкласти на п`ять днів.

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , ТСЦ МВС №4644, ОСОБА_3 , ТОВ "Документавто", третя особа ОСОБА_4 , про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання (суддя Бакаїм М.В.)

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 18.06.2024 відведено суддю Бакаїм М.В. від розгляду вказаної справи. Передано справу для визначення іншого судді у порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання (суддя Сивак В.М.)

Ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 06.11.2024 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 06.11.2024 залишено без змін.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львові від 07.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача та його представника.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіального сервісного центру МВС №4644, ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Документавто", третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_5 , вважає, що суд допустив невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Зазначає, що у порушення ст. 128 ЦПК України суд жодного разу не повідомив представника позивача про розгляд справи, а позивач через технічні проблеми з втратою телефону і зміною електронної адреси не отримав вчасно інформацію про час і місце розгляду справи.

Також зазначає, що суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки залишив позов без розгляду на стадії підготовчого судового засідання, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Покликається на судову практику.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року танаправити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву не перешкоджає перегляду судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5 на підтримку доводів скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з такого.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у підготовчі судові засідання призначені на 26.05.2025, 13.06.2025, 07.07.2025 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату та час підготовчих судових засідань, будь яких клопотань суду не надав, що дає суду право залишити позовну заяву без розгляду відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Суд, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані, зокрема, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавчо визначена можливість залишення позовної заяви без розгляду через повторну неявку позивача у підготовчому судовому засіданні, передбачена п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в редакції Закону України № № 3200-IX від 29.06.2023, що введена в дію з 18.10.2023 та спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: а) належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; б) повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; в) ненадходження від позивача клопотання (заяви) про розгляд справи за його відсутності; г) його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Таким чином, для правової кваліфікації та підстави залишення позову без розгляду значення мають два останні судові засідання.

Залишення позову без розгляду є формою закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що два останні судові засідання були призначені на 13.06.2025 та 07.07.2025 (а.с. 31, 42).

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

В частині 5 цієї статті зазначено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, яких викликають, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Згідно із ч. 5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У матеріалах справи наявні докази повідомлення учасників справи на зазначені вище судові засідання, що свідчить про виконання вимог процесуального закону у цій частині.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 був повідомлений шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду в його електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного документу (а.с. 36, 37 зворот).

Враховуючи наведене, будь які доводи щодо неналежного повідомлення сторони позивача є неспроможними, оскільки спростовуються вимогами закону та матеріалами справи.

Системний аналіз норм процесуального права дійсно свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи (постанови Верховного Суду від 14 липня 2022 року у справі № 295/13823/14-ц (провадження № 61-17140св21), від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19 (провадження № 61-17634св23), від 24 квітня 2024 року у справі № 552/2497/22 (провадження № 61-18717св23).

Таким чином, згідно із вимогами ЦПК України суд дійсно не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Більше того, жодна норма процесуального закону не містить обов`язку суду враховувати, у контексті залишення позову без розгляду, докази належного повідомлення саме представника позивача.

Поряд з цим, беззаперечним є те, що сторона позивача не прибула у судові засідання 13.06.2025 та 07.07.2025.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із тим, що у даній справі мала місце повторна неявка позивача ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про розгляд справи у відповідні судові засідання, із заявою про розгляд справи без його участі не звертався.

Враховуючи наведене та належне виконання судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо повідомлення учасників справи (позивача) про день, час та місце розгляду справи, відсутність заяви у якій сторона позивача просила б суд про розгляду справи без участі позивача, дають підстави для висновку про законність оскаржуваної ухвали та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, відтак, необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги.

Іншими словами, висновок суду першої інстанції про наявність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду є правильним.

Колегія суддів зауважує, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21 (провадження № 11-126заі22).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії", заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22) та у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 522/13429/13-ц (провадження № 61-3848св22).

Разом з цим, достовірно знаючи про постановлення Золочівським районним судом Львівської області ухвали від 06.11.2024 (про передачу справи за підсудністю Сихівському районному суду м. Львова), оскільки така постановлена за участі представника позивача Барабаша В.Г., яку позивач оскаржував в апеляційному порядку, однак постановою Львівського апеляційного суду від 01.04.2025 його апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу без змін, у всі судові засідання, які після надходження справи призначалися Сихівським районний судом м. Львова, ні позивач, ні його представник, не з`являлися (т. 1 а.с. 173-175, 179-186).

Вказана процесуальна поведінка, на переконання колегії суддів, не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав скаржником і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Барабаша Володимира Гнатовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 липня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 жовтня 2025 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк