ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-о/521/619/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Жулего М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполі, Донецької області помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Заявник зазначив, що на підтвердження смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на окупованій території, 23 вересня 2025 року Маріупольськім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Управління реєстрації актів цивільного стану днр була видана довідка про смерть №С-07165 від 23 вересня 2025 року.

Крім того, 23 вересня 2025 року Маріупольськім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Управління реєстрації актів цивільного стану днр було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 .

Зазначив, що на даний час він позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в органах РАЦС, оскільки видане свідоцтво про смерть є недійсним з тих підстав, що воно видане на окупованій території і не має ніякої юридичної сили.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідне йому для державної реєстрації смерті батька та видачі свідоцтва про його смерть.

Посилаючись на дані обставини, заявник просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Талиця, Бабушкінського району, Вологодської області, який був зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 86 років.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, при подачі заяви про встановлення факту просив суд розглянути справу за його відсутністю.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

У зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України впроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Зеленського О.В. від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Пpo введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ХІ. Крім того, Верховна Рада України за поданням Президента України продовжила строк воєнного стану в країні до 03 лютого 2026 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на окупованій території, а саме у м. Маріуполі, Донецької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, що підтверджується довідкою про смерть №С-07165 від 23 вересня 2025 року, яка була видана Маріупольськім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Управління реєстрації актів цивільного стану днр. Причиною смерті зазначено: набряк легень J81. X, ішемічна хвороба серця 125.8 (а.с.13).

Встановлено, що 23 вересня 2025 року Маріупольськім міським відділом реєстрації актів цивільного стану Управління реєстрації актів цивільного стану днр було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Крім того, на підтвердження смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Маріуполі, Донецької області, заявником було надано посвідчення поховання, в якому зазначено № ділянки: 9-37, номер могили № НОМЕР_2 (а.с.14).

Частиною 3 ст. 49 ЦК України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Отже, заявник позбавлений можливості реєстрації в законному порядку факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в органах РАЦС, оскільки видане на окупованій території свідоцтво про смерть його батька є таким, що не відповідає умовам діючого законодавства України і не має ніякої юридичної сили.

Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05 квітня 2015 року), підставою для проведення державної реєстрації документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За приписами ст. 9 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Пунктом а статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно йому для державної реєстрації смерті батька.

Докази, що містяться у справі, зокрема, копія довідки про смерть, свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Талиця, Бабушкінського району, Вологодської області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 86 років.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 10 липня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , уродженця с. Талиця, Бабушкінського району, Вологодської області, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 86 років.

Вказане рішення є підставою для відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 10 липня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_4 , уродженця с. Талиця, Бабушкінського району, Вологодської області, РНОКПП:, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Маріуполі, Донецької області, у віці 86 років, та видачі свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда