Провадження № 2/643/7195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025

28 жовтня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Сугачова О.О. вивчивши матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в особі представника Дубровської Олександри Андріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію,

в с т а н о в и в:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в особі представника Дубровської Олександри Андріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію.

Позовна заява сформована в системі «Електронний суд».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити відповідність вимог, з якими заявник звертається до суду для захисту прав, а також дотримання правил підсудності та виконання вимог встановлених для форми, змісту позовної заяви.

Дослідивши отримані матеріали, судом встановлені недоліки позовної заяви, які унеможливлюють відкриття провадження у справі та обумовлюють необхідність залишення позовної заяви без руху.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, що встановлено ст. 5 ЦПК України.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.

Предметом заяви є зобов`язання, які виникають з обслуговування будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Салтівського району міста Харкова.

У тексті позовної заяви зазначено адресу відповідачки як: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Судом було сформовано електронний запит щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідачки як фізичної особи.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 28.10.2025, відповідачка ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості про місце реєстрації відповідачки - відсутні.

Матеріали позовної заяви не містять жодних доказів фактичного місця проживання відповідачки за вказаною в позовній заяві адресою.

Разом із цим слід зазначити, що при формуванні запитів на Порталі електронних сервісів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи, форма запиту вимагає вносити дані стосовно дати народження фізичної особи.

Також, при формуванні запитів в Єдиному державному демографічному реєстрі щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи, форма запиту вимагає вносити дані стосовно дати народження фізичної особи та/або РНОКПП.

Водночас, позовна заява взагалі не містить відомостей стосовно дати народження та РНОКПП відповідачки ОСОБА_1 , що унеможливлює суд здійснити запит до Єдиного державного демографічного реєстру та сформувати додаткові запити на Порталі електронних сервісів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки.

Отже, відповідачку ОСОБА_1 неможливо однозначно ідентифікувати.

У зв`язку з відсутністю ідентифікуючих даних (дати народження та РНКОПП) суд позбавлений можливості виконати вимоги закону та встановити реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в Реєстрі територіальної громади та Єдиному державному демографічному реєстрі, що у свою чергу унеможливлює здійснення належного виклику відповідачки до суду, направлення поштової кореспонденції відповідачці, тощо.

Крім того, дата народження відповідачки має суттєве значення для виконання можливого рішення суду в разі задоволення позовних вимог, оскільки без дати народження неможливо ідентифікувати особу відповідачки та отримати інформацію про її РНОКПП, відповідно й повідомити відповідачку про розгляд справи, а можливе рішення суду та виконавчий документ не будуть містити повну інформацію про боржника, що стане суттєвою перешкодою в його виконанні.

Відтак, для ідентифікації особи та отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки, позивачу необхідно зазначити дату народження та РНОКПП відповідачки ОСОБА_1 .

Суд роз`яснює, що неконкретизованість позовних вимог може викликати в подальшому ускладнення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, з урахуванням викладених вище положень чинного законодавства, суд зазначає, що резолютивна частина рішення викладається відповідно до заявлених вимог, а зміст вимог це певна форма захисту, яку просить заявник від суду.

Далі, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У порушення зазначених норм законодавства, стороною позивача не вказано в позовній заяві номери засобів зв`язку відповідачки, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти відповідачки, а також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідачки.

Крім того, в прохальній частині позовної заяви викладено вимогу про витребування доказів.

Суд, вважає необхідним роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане у строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановлено строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Клопотання про витребування доказів подається окремо від тексту позовної заяви чи іншої заяви, окремим процесуальним документом, з дотриманням вимог ч.ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України.

Клопотання про витребування доказів, яке подане саме в порядку ст. 84 ЦПК України, може бути розглянуте судом лише після відкриття провадження у справі.

Також суд роз`яснює, що відповідно до положень ч. 4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним вище, позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам ЦПК України, встановленим до позовної заяви.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачеві часу, необхідного для усунення зазначених недоліків.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в особі представника Дубровської Олександри Андріївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електричну енергію.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви впродовж десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова