Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6518/25
Провадження №2/552/2774/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

20.10.2025 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А..

секретар судового засідання Хрипунова Т.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Куляшова Ганна Сергіївна,

відповідач - Комунальне підприємство «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради,

представник відповідача Зайцев Євгеній Геннадійович,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача КП «Полтаваелектроавтотранс» про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позовній заяві зазначила, що 25 травня 2025 року о 10 год. 55 хв. водій тролейбуса Цигипа Ігор Васильович, під час виконання трудових обов`язків, керуючи належним КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР тролейбусом ЮМЗ Т2 н.з.116, рухаючись по вул. Решетилівській, 58 в м. Полтаві зі сторони пров. Шевченка в напрямку вул. П. Юрченка, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на належний позивачу автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого автомобіль ЗАЗ-DAEWOO відкинуло на автомобіль AUDI Q5 д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився попереду.

Внаслідок пригоди належний їй транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а отже вина водія тролейбуса, належного відповідачу, щодо пошкодження транспортного засобу позивача встановлена постановою суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 , з вини якого відбулося ДТП, виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував тролейбусом, то саме КП «Полтаваелектроавтотранс» як власник (володілець) цього джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати спричинені їй збитки.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була.

Вартість відновлювального ремонту належного їй транспортного засобу становить 158691,94 грн, вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу - 137176,46 грн, ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані станом на 25 травня 2025 року - 27346,07 грн, а вартість автомобіля станом на 25 травня 2025 року становила 111652,00 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість до ДТП, автомобіль вважається знищеним.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди становить:

111652,00 грн (вартість автомобіля станом на 25 травня 2025 року до ДПП) - 27346,07 (ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані станом на 25 травня 2025 року) = 84305,93 грн + 5500 грн (вартість оцінки) = 89805,93 грн.

Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на відшкодування завданої матеріальної шкоди суму у розмірі 89805,93 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач КП «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що ним не заперечується факт, що дійсно така подія відбулася та ЗАЗ DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 , позивача (про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) був пошкоджений.

На момент скоєння ДТП 25.05.2025 р. ОСОБА_2 дійсно перебував у трудових відносинах з КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР, та в цей день працював на маршруті згідно графіку роботи.

Тролейбус Богдан ЮМЗ, модель Т-2 д.н.з. НОМЕР_3 за участю якого сталось ДТП, не застрахований за договором добровільного страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів та перебуває на балансі підприємства

Також вказував, що огляд пошкодженого транспортного засобу відбувався за участю представників підприємства та всі пошкодження автомобіля зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу, з позивачем позиції пошкодження узгоджені. Визначення суми завданих збитків розраховано відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.2003р., звіт про оцінку майна № 800 ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» наданий для ознайомлення підприємству, представниками від підприємства не оскаржувався та зауваження не надходили, висновок відповідає Методиці визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу і загальна вартість понесених витрат позивачем становить 89805,93грн.

Щодо визначеності розміру інших судових витрат, при вирішенні питання відшкодування на оплату правничої допомоги 13000,00 та судового збору 1211,20 грн. просив врахувати розмір задоволених позовних вимог позивача.

Третя особа ОСОБА_2 письмових пояснень щодо позову або відзиву не надав.

Інших клопотань або заяв по суті справи сторони суду не подавали.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, уповноваживши адвоката Куляшову Г.С. представляти її інтереси в суді.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Просила позов задовольнити.

Відповідач КП «Полтаваелектроавтотранс» звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності його представника.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст.. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 25.05.2025 о 10 год. 55 хв. ОСОБА_2 , керуючи тролейбусом ЮМЗ Т2, н.з. НОМЕР_3 , по вул. Решетилівська, 58 в м. Полтаві, рухаючись зі сторони пров. Шевченка в напрямку вул. П.Юрченка, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO Т13110 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , що зупинилася попереду, після чого автомобіль ЗАЗ-DAEWOO відкинуло на автомобіль AUDI Q5 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , що знаходився попереду, після чого автомобіль AUDI відкинуло на автомобіль РУТА 25 д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6 , що знаходився попереду.

Внаслідок пригоди всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження, пасажир автомобіля ЗАЗ-DAEWOO ОСОБА_1 та пасажири автомобіля AUDI ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимогу п. 12.1, 13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Власником автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13110, д.н.з. НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2025 у справі №552/5526/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки відповідні обставини встановлені судовим рішенням, відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом вставлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 25.05.2025, належний позивачу транспортний засіб зазнав пошкоджень.

Відповідачем не заперечується факт, що дорожньо-транспортна пригода відбулася саме з вини водія тролейбуса, та автомобіль позивача був пошкоджений.

Також встановлено, що на момент скоєння ДТП 25.05.2025 ОСОБА_2 дійсно перебував у трудових відносинах з КП «Полтаваелектроавтотранс» ПМР, тролейбус ЮМЗ Т2, н.з. 116, за участю якого сталось ДТП, не був забезпечений за договором обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів та перебуває на балансі підприємства.

Згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тому суд приходить до висновку, що КП «Полтаваелектроавтотранс» є належним відповідачем в справі, саме на нього покладено обов`язок з відшкодування завданої позивачу шкоди.

При визначенні розміру відшкодування судом враховується таке.

Відповідно до звіту №800 про оцінку майна (визначення вартості матеріального збитку та вартості КТЗ у пошкодженому стані), складеному 07 липня 2025 року Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «автомобіля 3A3-DAEWOO T13110, реєстраційний номер НОМЕР_6 становить 158691,94 грн, вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу 137176,46 гри, ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані, станом на 25 травня 2025 року 27346,07 грн, а вартість автомобіля станом на 25 травня 2025 року становила 111652,00 грн (а.с. 8-44).

Таким чином, вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість до ДТП, у зв`язку з чим автомобіль вважається знищеним.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо визначені звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Згідно ч. 1-3 ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума:

матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України.

Ринкова вартість транспортного засобу до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом або страховиком (МТСБУ) відповідно до положень законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Ринкова вартість транспортного засобу після його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначається страховиком (МТСБУ) на підставі цінової пропозиції, отриманої щодо заявленого для продажу пошкодженого транспортного засобу на аукціоні з продажу пошкоджених транспортних засобів, у тому числі що проводиться з використанням інформаційно-комунікаційних систем (онлайн-аукціон, торги). За домовленістю між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою вартість транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може визначатися страховиком (МТСБУ) відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Згідно з абзацом 2 пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.03.2013 №4 порядок відшкодування шкоди пов`язаної з фізичним знищенням регламентовано ст.30 Закону № 1961-IV, який згідно зі ст.8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Різниця між вартістю матеріального збитку що дорівнює ринковій вартості авто на момент ДТП, та утилізаційною вартістю авто є та сума, яку має отримати потерпілий у випадку фізичного знищення авто від страховика.

Таким чином, розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить:

111652,00 грн (вартість автомобіля станом на 25 травня 2025 року до ДПП) -27346,07 (ринкова вартість КТЗ у пошкодженому стані, станом на 25 травня 2025 року) + 5500,00 грн (вартість оцінки) = 89805,93 грн.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 89805 грн. 93 коп. на відшкодування спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитку

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даній справі позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. та на правову допомогу в розмірі 13000 грн, а всього 14211 грн 20 коп., які у зв`язку з задоволенням позовних вимог підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства Полтаваелектроавтотранс Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 89805 грн. 93 коп. на відшкодування спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитку, 14211 грн 20 коп. на відшкодування понесених судових витрат, а всього стягнути 104017 грн. 13 коп. (сто чотири тисячі сімнадцять гривень тринадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаюча: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ,

відповідач Комунальне підприємство «Полтаваелектроавтотранс» Полтавської міської ради, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Тролейбусна, 10, ,

третя особа ОСОБА_2 , проживаючий: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 24.10.2025.

Головуючий О.А.Самсонова