Справа № 523/5803/25
Провадження №2/523/3873/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2025 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа: Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 65069, м. Одеса, Десантний бульвар, 14) про визнання батьківства,

Установив

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 , про визнання батьківства, звернувся адвокат Земляков Олексій Анатолійович.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 17.05.1991, НОМЕР_1 . Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Однак батьки ОСОБА_4 не перебували у зареєстрованому шлюбі на момент її народження та відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при цьому мати вказала по батькові вірно, але прізвище вказала своє - ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану від 27.02.2024, № 9.

У весь час з моменту народження ОСОБА_4 та до її повноліття проживала разом зі своїми батьками - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які вели спільне господарство, а також спільно виховували та утримували свою доньку.

24.11.2017 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 24.11.2017, НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 01.10.2021, НОМЕР_3 .

Відповідно до відповіді Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі від 01.03.2024, № 550/24.27-116, наданої на заяву ОСОБА_9 щодо визнання батьківства, у зв?язку зі смертю матері заявниці, встановлення батьківства можливе лише за рішенням суду. Внести зміни до актового запису народження ОСОБА_9 станом на даний час без рішення суду не можливо, оскільки її мати - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного представник позивача просить визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_5 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.11.1996 р.) батьком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт: № НОМЕР_7 , дата видачі: 05.01.2018, орган, що видав: 5116).

Від відповідача надійшов відзив, у якому ОСОБА_2 , визнав позовні вимоги та підтверджує факт того, що є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та просить розглядати справо за його відсутності.

Ухвалою суду від 15 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25.04.2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Суворовський районний суд міста Одеси змінено на Пересипський районний суд міста Одеси.

Ухвалою суду від 15 липня 2025 року по справі було призначено судову генетичну експертизу та зупинено провадження по справі до закінчення експертного дослідження та отримання судом експертного висновку.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2025 року після повернення цивільної справи №523/5803/25 разом з Висновком експерта №864 від 02 жовтня 2025 року, провадження по справі відновлено.

Представником позивача було надано заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідачем було надано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив.

З наведених матеріалів справи, судом встановлені такі фактичні обставини:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , Свідоцтвом про народження від 17.05.1991, НОМЕР_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 27.02.2024, № 9, відомості про матір: ОСОБА_5 , відомості про батька: ОСОБА_10 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу.

04 вересня 1998 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , уклали шлюб, Свідоцтво про одруження від 04.09.1998, НОМЕР_8 .

24.11.2017 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_4 , Свідоцтво про шлюб від 24.11.2017, НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_9 - ОСОБА_5 , Свідоцтво про смерть від 01.10.2021, НОМЕР_3 .

Сторони зареєстровані та проживають за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_3 , що підтверджується Договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 29 серпня 1996 року за № 1285 та в подальшому визнаного дійсним за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.12.2018, № 523/13933/18.

ОСОБА_2 склав заповіт на користь ОСОБА_1 від 26.11.2005, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Хімченко Р. О.

Відповідно до Висновку експерта № 864 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи: таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може являтися біологічним батьком громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ймовірністю 99,99%; таким чином, батьківство практично доведене.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 51 Конституції України, передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Підставою виникнення взаємних прав та обов`язків батьків і дітей є кровне споріднення, походження дітей від певних батьків.

Визначення походження дитини від батьків - це виявлення того факту, чи має спорідненість дитина щодо певних батька і матері.

Підтвердження походження дитини від батьків є підставою для здійснення деяких прав дитини: права знати своїх батьків, права на спадкування тощо.

Одним з основних принципів сімейного права України є прирівнювання дітей, народжених у шлюбі, до дітей, батьки яких не є подружжям, - дитина, народжена від осіб, які не є подружжям, має такі ж права та обов`язки, як і дитина, народжена у шлюбі, за умови, що її походження було зареєстроване в установленому законом порядку.

Згідно ч.2 ст.125 СК України у випадку якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1) за заявою матері та батька дитини;

3) за рішенням суду.

Таким чином, походження дитини від батька визначається як у добровільному порядку, так і за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 128 СК України:

1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

3. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи та з урахуванням неможливості використання добровільного порядку шляхом подання заяви від жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, Позивач має право звернутися до визнання батьківства у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 по справі № 591/6441/14-ц зазначено щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Викладеним вище обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст. 128 СК України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Отже, можуть застосовуватися будь-які засоби доказування. Доказування у цій категорії справ здійснюється за допомогою будь-яких доказів, що відповідають вимогам належності та допустимості.

Відповідно до чинного законодавства України, а також ст. 3 Європейської конвенції про правовий статус дітей, народжених поза шлюбом (ETS № 85),7 ратифікованої 14 січня 2009 року, батьківство стосовно кожної дитини, народженої поза шлюбом, може бути підтверджене або встановлене шляхом добровільного визнання або за рішенням суду. Стаття 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, передбачає з-поміж іншого право дитини знати своїх батьків.

Згідно Постанови Верховного Суду України Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 з відповідними змінами, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4 вищезазначених Правил: на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Таким чином, згідно положень ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження, з метою зазначення у такому Свідоцтві про народження відомостей про батька дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав повністю та беззаперечно позовні вимоги про визнання батьківства

Оскільки визнання відповідачем позовних вимог про визнання батьківства не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, з`ясувавши наявність актового запису про народження дитини, в якому зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, письмові пояснення позивача та відповідача, вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 206, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа: Пересипський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: 65069, м. Одеса, Десантний бульвар, 14) про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_5 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.11.1996 р.) батьком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт: № НОМЕР_7 , дата видачі: 05.01.2018, орган, що видав: 5116).

Зазначене рішення є підставою для внесення до державного реєстру актів цивільного стану запису про народження громадянки України ОСОБА_9 , зазначивши у відповідній графі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт: НОМЕР_5 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.11.1996 р.) батьком ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Пересипський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя