Справа № 946/3708/25
Провадження № 2/946/2863/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутній документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок та відсутні відомості щодо реєстрації права власності на спадкове майно за спадкодавцем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом було встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 594_1 особового рахунку, громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках кожному, тобто по 1/5 частині належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджено довідкою наданою старостою Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.11.2024 року за № 1967, а також довідкою наданою комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 04.12.2024 року за № 38.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2008 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту від 22.01.2002 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району одеської області, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 23, ОСОБА_4 все своє майно де б воно не знаходилося та в чому в воно не було та взагалі все те що на день смерті буде йому належати та на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, як ОСОБА_3 будучи спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою наданою старостою Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.11.2024 року за № 1967, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 13.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входять 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з яких 1/5 частину вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4 . а 1/5 частини якого належала їй згідно запису в погосподарській книзі Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 594_1 особового рахунку.

Відповідно до заповіту від 05.02.2002 року, посвідчений секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Каракач Л.П., зареєстрований в реєстрі за № 37, згідно якого ОСОБА_3 заповіла сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД № 0067437 в розмірі 2,08 га, яка перебуває в колективній власності КСП «Вікторія» - ОСОБА_2 .

Осіб, які мають право на обов`язкову частку, відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

До неохопленої заповітом спадщини після смерті ОСОБА_3 відноситься 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11.01.1960 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 29.11.1978 року, виданого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Як було з`ясовано судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено довідкою наданою старостою Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 11.11.2024 року за № 1968, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 13.06.2002 року, РНОКПП НОМЕР_6 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 17.05.2000 року, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 жовтня 2025 року.

Суддя: О.О.Бурнусус