Номер провадження2/205/846/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу №205/11393/24 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 02.09.2024 року звернувся до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько- ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю на праві власності.

Мати ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , оскільки у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак вона не оформила своїх спадкових прав належним чином у зв*язку з тим, що правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на частину вказаного нерухомого майна спадкодавця, ОСОБА_2 , був втрачений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати- ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного нерухомого майна-1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті чоловіка- ОСОБА_2

14.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко О.В. було відмовлено у вчинені нотаріальної дії в зв*язку з тим, що позивачем не були подані відповідні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Позивач вступив у фактичне володіння та управління частиною домоволодіння, користується ним за призначенням, проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді від 06.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, витребувано докази.

08.11.2024 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача: Дніпровської міської ради Бровкіної Марії.

У відзиві зазначила, що відповідно до матеріалів справи, спірним майном є частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначено, що ця частина домоволодіння належала батькові позивача на праві власності.

Мати позивача, ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак вона не оформила своїх спадкових прав належним чином у зв*язку з тим, що правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на частину вказаного нерухомого майна спадкодавця, ОСОБА_2 , був втрачений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача, ОСОБА_3 . По її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеного нерухомого майна-1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , успадкованого від ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1-4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 ), державна реєстрація прав є обов*язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов*язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

ОСОБА_3 за життя не набула права власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, її син, ОСОБА_1 , також не набув право власності в порядку спадкування.

На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалами суду від 04.03.2025 року витребувано докази.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Пархоменко Ю.С. позов підтримала та просила задовольнити. В судових дебатах участь не приймала, в заяві від 05.08.2025 року просила закінчити розгляд справи у відсутність позивача та її представника.

В судовому засіданні представник відповідача: Дніпровської міської ради-Бровкіна М. в задоволенні позовних вимог просила відмовити. В дебатах участі не приймала, заявою від 05.08.2025 року просила закінчити розгляд справи без фіксації технічними засобами.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина на частину домоволодіння АДРЕСА_1 .

Згідно інформації наданої КП «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР від 30.10.2024 року за №12956 станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності на частину домоволодіння за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 09.02.1983 року, видане відділом комунального господарства Ленінського району на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 14.01.1983 року №17/2, зареєстроване в КП «ДМБТІ» 09.02.1983 року та записане в реєстрову книгу №61 реєстровий №1 (а.с.99).

08.11.2004 року Дргою Дніпропетровською державною конторою було заведено спадкову справу №1395/2004 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 за заявою дружини ОСОБА_3 , яка звернулася із заявою про прийняття спадщини 08.11.2004 року (а.с. 106-107). Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано 29.04.1958 року виконкомом Терешківської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №6 (а.с.124).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов*язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини -ч.1 ст.1222 ЦК України.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї-ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в передбачений законом спосіб, шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3 не видавалося.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 (а.с.116).

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудченко О.В. 25.03.2016 року відкрито спадкову справу №4/2016 (а.с.110-148). Спадкову справу відкрито за заявою ОСОБА_1 від 25.03.2016 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, ОСОБА_3

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає та значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 з 10.08.2005 року (а.с. 121-122).

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 29.12.1981 року. Знята з реєстрації 17.03.16 року.

Тобто, станом на час смерті матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований за однією адресою разом із матір*ю та відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рудченко О.В. від 14.04.2017 року відмовлено у вчинені нотаріальної дії в зв*язку з тим, що позивачем не були подані відповідні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі правата обов*язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Враховуючи обставини справи, а також те, що позивач не просить стягнути з відповідача судові витрати, суд вважає за можливе покласти їх на позивача.

Керуючись ст.ст.1216, 1218, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 76-79, 89, 259, 263 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом-задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко