г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/215/24
Номер провадження 2/213/154/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання Близнюк Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діяв адвокат Білянський М.І., 28.02.2024 звернулась до Широківського районного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом, у якому просить: визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/6 частини житлового будинку А-І загальною площею 53,7 кв.м., у тому числі житловою 31,2 кв.м., з надвірними будівлями: літня кухня Б, гараж В, погреб Г, вбиральня, паркан І та 1 басейн, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 2/3 частини земельного паю розміром 7,7 в умовних кадастрових гектарах в КСП ім. Шевченка згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ДП №0057833 від 24.03.1999 року.

Позов обґрунтовано обставинами:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем за законом є його дружина ОСОБА_4 , яка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка у відповідності до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, в якому вона проживала разом з чоловіком.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4 продовжила користуватись будинком, проживала у ньому, користувалась та володіла ним, слідкувала за його станом.

10.12.1998 ОСОБА_4 звернулась до Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини. При написанні заяви ОСОБА_4 зазначила про відсутність інших спадкоємців померлого чоловіка, оскільки про таких їй відомо не було. Після прийняття заяви державний нотаріус повідомила їй, що спадкова справа вже відкрита на підставі заяви доньки померлого ОСОБА_3 від 17.08.1998. Також повідомила, що інша донька померлого ОСОБА_6 від своєї частини спадщини відмовилась на користь сестри ОСОБА_3 .

Дізнавшись про наявність у померлого чоловіка доньок, про яких до даного часі їй нічого не було відомо, ОСОБА_4 попросила нотаріуса пред`явити їй для огляду документи, що підтверджують родинні зв`язки, однак нотаріус повідомила, що надати інформацію та копії документів неможливо, оскільки вони не були ними надані.

Ознайомившись із матеріалами спадкової справи особисто, позивач також не виявила жодних належних документів, які б підтверджували родинні відносини з померлим.

10.12.1998 державним нотаріусом Широківської ДНК Горбаченко О.В. видано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку в якості частки у спільному майні подружжя.

10.12.1998 державним нотаріусом Широківської ДНК Горбаченко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку та 1/3 частину грошових вкладів.

При цьому у свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.12.1998 зазначено, що на 2/6 частки будинку свідоцтво не видавалось.

12.02.2003 року державним нотаріусом Широківської ДНК Горбаченко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину паю.

В період з 12.02.2003 по 06.02.2024 позивачем вчинені усі необхідні дії, які передбачені законом для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, в тому числі позивач звернулась з позовною заявою про визнання дій (бездіяльності) нотаріуса незаконними.

06.02.2024 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/6 частини житлового будинку, 2/3 частини права на земельну частку (пай).

З таким поділом спадкового майна позивач не погоджується, оскільки вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не надали доказів на підтвердження родинних зв`язків із спадкодавцем.

Позиція відповідачів.

31.01.2025 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву. Зазначається, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 (за народження прізвище ОСОБА_7 ). Родинні зв`язки підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 14.04.1959 року. (копія надається).

Відповідачка була народжена у шлюбі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Прізвище було надано ОСОБА_9 по-матері у зв`язку з утисками радянської влади євреїв, і з прізвищем більш традиційним для радянського союзу було легше вчитися в університеті та отримати роботу.

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про шлюб було змінено прізвище з прізвища ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 01.08.1980 року.

Відповідачка є донькою померлого. В неї на зберіганні знаходиться Свідоцтво про народження померлого. До моменту смерті, останні роки ОСОБА_5 проживав з дочкою у м. Кривий Ріг, оскільки сильно хворів та проходив лікування у місцевій лікарні. Він помер у лікарні, свідоцтво про смерть було отримано дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . Оригінал даного свідоцтва знаходиться у них. ОСОБА_5 був похований у м. Кривий Ріг, силами дочок та за їх рахунок, без присутності Позивачки. Їй не було відомо про його місце поховання.

У відповідності до діючого на момент смерті ОСОБА_5 законодавства ОСОБА_3 звернулась 17.08.1998 року до Широківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

На підставі заяви саме ОСОБА_3 було відкрито спадщину.

Відповідно до пункту 110 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5 (чинною на момент відкриття спадщини), Заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі.

Справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідченою.

Засвідчувати справжність підпису на заяві не потрібно у випадку, коли така заява подається спадкоємцем до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дачу його видачі, найменування установи, підприємства, організації, яка його видала, рік народження спадкоємця.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (чинного на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (чинного на момент смерті спадкодавця), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги на рівні з Позивачем має право в рівних частинах на спадкування за законом.

28.01.2025 від представника відповідача Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надійшла заява, в якій висловлені заперечення щодо задоволення вимог позивача. Заперечення ґрунтується на тому, що Карпівська сільська рада не несе жодної цивільно-правової відповідальності за даним позовом, а не віднесення Позивачем судових витрат на свій рахунок, в тому числі витрат на правову допомогу, порушує інтереси громади.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

28.02.2024 позивач звернулась із вказаним позовом Широківського районного суду Дніпропетровської області.

29.02.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження.

03.06.2024 від представника позивача надійшла заява про зупинення провадження у зв`язку зі смертю позивача.

30.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 1219, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

13.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

23.08.2024 від представника позивача надійшла заява про зупинення провадження у зв`язку зі смертю позивача.

09.12.2024 представник позивача надав заяву про залучення до участі у справі правонаступників позивача, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заяву про зупинення просив залишити без розгляду.

09.12.2024 постановлено ухвалу про залишення без розгляду заяви про зупинення провадження, залучено до участі правонаступників.

31.01.2025 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.

06.02.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив та заява про залучення до участі співвідповідача ОСОБА_6

10.02.2025 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення щодо залучення співвідповідача.

13.03.2025 постановлено ухвалу про витребування спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , а також повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_3 , та ОСОБА_6

24.03.2025 надійшла відповідь з ВДРАЦС щодо актових записів про народження.

20.06.2025 надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_5

02.09.2025 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, позивач клопотання про залучення співвідповідача не підтримав.

23.10.2025 було ухвалено скорочене рішення.

03.11.2025 було складено та підписано повний текст рішення без проголошення.

Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 10.05.1983 року перебувала у зареєстровану шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 21.07.1998, виданим виконкомом Преображенської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

За час перебування у шлюбі, ОСОБА_5 набув право власності на майно, а саме на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на будівлю від 30.10.1998.

Також відповідно до копії Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0057833 від 24.03.1999, ОСОБА_5 належало право на земельну часкту (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка, розміром 7,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Підстава набуття права власності рішення Широківської районної державної адміністрації від 30.05.1997 № 194-р.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 03.08.1998, виданого Широківським відділом державної реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , 17.08.1998 до Широківської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява від ОСОБА_3 про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Серед відомих останній спадкоємців, зазначила: ОСОБА_6 (донька), ОСОБА_12 (донька), ОСОБА_13 (дружина).

17.08.1998 від ОСОБА_6 до Широківської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява про відмову від належної їй частки у спадщині на користь сестри ОСОБА_3

10.12.1998 до Широківської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява від ОСОБА_4 про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину. Серед відомих останній спадкоємців не зазначила нікого.

10.12.1998 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку в якості частки у спільному майні подружжя.

10.12.1998 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину житлового будинку та 1/3 частину грошових вкладів.

У свідоцтві про право на спадщину за законом від 10.12.1998 зазначено, що на 2/6 частки будинку свідоцтво не видавалось.

12.02.2003 року державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину паю.

06.02.2024 держаним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Горбаченко О.В. винесено постанову про відмову ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/6 частини житлового будинку, 2/3 частини права на земельну частку (пай).

В матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 відсутні відомості про видачу іншим спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом.

Водночас міститься заява ОСОБА_3 від 11.02.2025 року до Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, відповідно до якої остання просить вказати перелік майна, що є успадкованим нею; вказати підстави відмови ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину після її прийняття, у разі наявності таких; у разі відсутності обмежень щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, зазначити порядок прийому громадян для отримання свідоцтва про право на спадщину. До заяви додається копія паспорта ОСОБА_3 ,, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копія свідоцтва про одруження ОСОБА_3 .

У відповідь від 18.02.2025 № 105/02-14 Широківська державна нотаріальна контора зазначила, що якщо ОСОБА_3 має намір оформлювати спадщину, їй або її представнику необхідно звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. При собі необхідно мати: свідоцтво про народження спадкоємця, свідоцтво про одруження спадкоємця, паспорт та РНОКПП спадкоємця.

Однак, зазначається, що вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення цивільної справи за № 197/215/24 судом.

У судовому засіданні 16.10.2025 позивач просив задовольнити позовну заяву з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на інших письмових поясненнях.

У судове засідання 23.10.2025, призначене для ухвалення та проголошення рішення суду, учасники не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1 ст. 1217 ЦК України встановлюються види спадкування за законом та за заповітом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Цивільний кодекс України передбачає черговість спадкування за законом. Так, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (чинного на момент смерті спадкодавця), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (чинного на момент смерті спадкодавця), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 554 ЦК УРСР, в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Статтею 561 ЦК УРСР передбачено, що Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців

немає.

Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 110 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5 (чинною на момент відкриття спадщини), заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі.

Відповідно до абз. 4 пункту 112 Інструкції, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Згідно із пунктом 114 Інструкції, державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце

відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні

документи.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану, виписки з книг запису актів громадянського стану, записи в паспортах про дітей, про другого з подружжя, копії рішень суду, що

набрали законні сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства та законодавства, що діяло на момент смерті спадкодавця, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Так, обставини, на які посилалась позивач та її правонаступники, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

На момент відкриття спадщини була чинною Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5.

Відповідно до пункту 125 вказаної Інструкції, в державній нотаріальній конторі ведеться книга обліку спадкових справ та алфавітна книга спадкових справ.

У книзі обліку спадкових справ реєструються: заяви про прийняття спадщини, про видачу свідоцтв про право на спадщину, про відмову від спадщини, розпорядження державного нотаріуса про сплату видатків за рахунок спадкового майна, претензії кредиторів, а також заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, за якими були вжиті ці заходи. На підставі однієї із перерахованих заяв, зареєстрованої першою, заводиться спадкова справа на ім`я померлого.

В спадкову справу підшиваються документи, які були витребувані від спадкоємців, підприємств, установ чи організацій, подані іншими крім спадкоємців, громадянами, а також примірник свідоцтва про право на спадщину.

Заява відповідача ОСОБА_3 надійшла першою 17.08.1998, а відтак державний нотаріус завів спадкову справу на ім`я ОСОБА_5 .

Водночас, суд зауважує, що не слід ототожнювати прийняття спадщини та отримання свідоцтва про прийняття спадщини.

В першому випадку достатньо звернутися з письмовою заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 110 Інструкції, заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї та про видачу свідоцтва про право на спадщину повинні бути зроблені в письмовій формі.

Справжність підпису на таких заявах повинна бути нотаріально засвідченою.

Засвідчувати справжність підпису на заяві не потрібно у випадку, коли така заява подається спадкоємцем до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. У цьому випадку державний нотаріус встановлює особу спадкоємця і перевіряє справжність його підпису, про що робить відмітку на заяві, де зазначає найменування документа, що посвідчує особу заявника, номер та дачу його видачі, найменування установи, підприємства, організації, яка його видала, рік народження спадкоємця.

Разом з цим, для отримання свідоцтва про прийняття спадщини спадкоємець має надати державному нотаріусу, зокрема, але не виключно підтвердження його родинних зв`язків.

Вказане підтверджується пунктом 114 Інструкції, відповідно до якого державний нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які подали заяву, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи.

Доказом родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану, виписки з книг запису актів громадянського стану, записи в паспортах про дітей, про другого з подружжя, копії рішень суду, що

набрали законні сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Тобто, відповідні докази мають бути надані нотаріусу саме при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а не під час звернення із заявою про прийняття спадщини.

Як видно з матеріалів спадкової справи після померлого ОСОБА_5 , свідоцтво про право на спадщину за законом відповідачу ОСОБА_3 не видавалось, а тому аргументи щодо незаконності дій нотаріуса є передчасними.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до абз. 4 пункту 112 Інструкції, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Чинним цивільним законодавством також не передбачений строк для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тобто, у цьому конкретному випадку визнання за позивачем права власності на інші частини спадкового майна буде дорівнювати позбавленню об`єктивного права на спадкування, яке відповідач має намір реалізувати.

Вчинення нотаріальної дії чи відмова у її вчинення відноситься до виключної компетенції суб`єктів нотаріальної діяльності.

Завданням суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, яке на даний час нотаріусом не прийняте. Відповідно до усталеної судової практики, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 346,1216-1218,1220, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10,81,83,89,141,178,247,259,265,273, 280,354-355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення складено та проголошено 23.10.2025.

Повний текст рішення складено та підписано 03.11.2025 без проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має право здійснювати платежі без ідентифікаційного коду, паспорт НОМЕР_7 , виданий Саксаганським РВ Криворізького УМВС України у Дніпропетровській області від 08.12.1997, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач 2: Карпівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, , юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Карпівка, вул. Центральна, 97а.

Суддя О.М. Нестеренко