Справа № 516/250/24
Провадження № 2/522/3932/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Байчури А. М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування в інтересах малолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування звернувся до Теплодарського міського суду Одеської області з позовом в інтересах малолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що на території Теплодарської міської територіальної громади Одеського району Одеської області без реєстрації проживає ОСОБА_2 з двома її малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також зі співмешканцем ОСОБА_5 .

Відомості про батька дітей у Службі у справах дітей виконкому Теплодарської міськради відсутні.

Відповідно до наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Теплодарської міської ради від 14 березня 2024 року № 14 малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Позивач зазначає, що діти відповідача не завжди доглянуті, наявні ознаки незабезпечення дітей належним харчуванням, діти не залучені до здобуття освіти. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не навчається, оскільки мати не зверталася до жодного начального закладу для зарахування сина на навчання.

Вважає, що відповідач грубо порушує вимоги ч. 3 ст. 150 СК України, ст. 5 Закону України «Про освіту», ст. 19 Закону України «Про охорону дитинства», не створює умов для повноцінного розвитку її малолітніх дітей, не сприяє здобуттю освіти її сином.

У період з грудня 2022 року по червень 2023 року та з березня 2024 року по даний час працівниками Служби у справах дітей виконкому Теплодарської міськради спільно з інспектором ювенальної превенції Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області систематично проводилася роз`яснювальна робота із ОСОБА_2 щодо відповідального ставлення до виховання дітей, підстав для позбавлення батьків батьківських прав та наслідків такого позбавлення. Однак, ставлення ОСОБА_6 до виконання батьківських обов`язків не змінилося, що призвело до потрапляння дітей у ситуацію, яка загрожує життю або здоров`ю.

Зазначає, що працівниками Служби у справах дітей виконкому Теплодарської міськради спільно з інспектором сектору ювенальної превенції та поліцейським офіцером Теплодарської міської територіальної громади Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області 21 серпня 2024 року проведено оцінку рівня безпеки дітей. На момент візиту до родини діти повідомили, що мати відсутня другу добу, співмешканець був в алкогольному сп`янінні, у квартирі був безлад, відчувався неприємний запах, діти були у брудному одязі.

За результатами складеної оцінки рівня безпеки дітей встановлено, що подальше перебування малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 загрожує життю та здоров`ю дітей, у зв`язку з чим Виконавчим комітетом Теплодарської міської ради ухвалено рішення від 21 серпня 2024 року № 108/В-2024 «Про негайне відібрання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від матері - ОСОБА_7 ».

Рішенням Виконавчого комітету Теплодарської міської від 21 серпня 2024 року № 108/В-2024 визнано за доцільне позбавити матір батьківських прав.

Малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 негайно відібрано від матері та тимчасово влаштовано до Комунального некомерційного підприємства «Біляївська багатопрофільна лікарня» для проведення медичного обстеження та у разі необхідності надання медичної допомоги.

Посилаючись на наведене позивач просить, з підстав, передбачених п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а у разі продовження отримання освіти - до завершення навчання.

Ухвалою судді Теплодарського міського суду Одеської області Ширінської О. Х. від 30.09.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 14 січня 2025 року справу передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Федчишеній Т. Ю.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2025 справу прийнято до провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від09.06.2025 залучено до участі у справі орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки з матеріалів справи та з пояснень відповідача ОСОБА_6 встановлено, що остання зареєстрована та проживає на території Приморського району м. Одеси.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судових засіданнях щодо позбавлення її батьківських прав категорично заперечувала. Пояснила, що з м. Одеси переїхала з дітьми до м. Теплодар, Одеської області, де проживала зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 . Працівники Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області систематично навідувалися за їхнім місцем проживання, контролювали умови проживання дітей, виконання нею батьківських обов`язків, надавали продукти та речі. Не заперечувала, що під час їхніх візитів міг бути не помитий посуд, були розкидані речі, але завжди для дітей була їжа. При цьому працівниками Служби до неї висувалися претензії у зв`язку з тим, що вона не працює. Урахувавши це, вона влаштувалася на збір урожаю картоплі, оскільки іншої роботи не було. Така робота передбачає ранній виїзд на поле. Зазначила, що в нічний час доби, коли вона перебувала на зборі урожаю, працівниками Служби у справах дітей було вилучено дітей та поміщено їх до медичного закладу, а в подальшому до центру реабілітації. Посилання Служби у справах дітей на наявність загрози життю та здоров`ю дітей вважає безпідставними, а доводи про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння жодним чином не підтвердженими. Указувала, що вона своїх дітей дуже любить, діти хочуть проживати з нею. Вона намагається забезпечувати дітей всім необхідним, діти навчаються, мають гарні досягнення, у підтвердження чого надала їхні грамоти та дипломи. На даний час вона переїхала до м. Одеси, має житло та працевлаштувалася кухарем. Просила не позбавляти її батьківських прав відносно дітей, погоджувалася на контроль з боку органу опіки та піклування щодо виконання нею батьківських обов`язків. Зазначила, що наразі спілкується з дітьми засобами телефонного зв`язку, проте відвідати їх їй не дозволяють.

Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області Гріщук Н. М. у судових засіданнях у справі позов просила задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , виданими повторно 12 жовтня 2024 року Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси.

Відомості про батька дітей в актові записи про їх народження записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 18.10.2024 та № 8 від 18.10.2024 відповідно.

Наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району, Одеської області № 14 від 14 березня 2024 року взято ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах.

З актів проведення оцінки рівня безпеки дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 21.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 слідує, що дітей було залишено без догляду, зі слів дітей мати відсутня два дні. Діти знаходилися за місцем проживання зі співмешканцем матері ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. У помешканні відчувався неприємний запах, було брудно, речі розкидані, брудні, діти занедбані, у зв`язку з чим було прийнято рішення про відібрання та направлення дітей до медичного закладу для обстеження.

Відповідно до актів про факт передачі дитини від 21.08.2024 Служба у справах дітей виконкому Теплодарської міськради передала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради на підставі рішення Виконавчого комітету Теплодарської міської ради від 21.08.2024 № 108/В-2024.

З акта обстеження умов проживання дітей від 21.08.2024 слідує, що обстеження умов проживання проведено за адресою: АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 1 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 1 кімнати, кухні, коридору, кладовки. Умови проживання незадовільні, брудно, неприємний запах, розкидані речі, сміття, одяг та взуття брудні, відсутня їжа. Для виховання та розвитку дітей умови не створені, речі брудні, діти занедбані. За адресою проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 . Виявлено факт залишення дітей, мати відсутня другу добу, співмешканець перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, виданого 05.09.2024 КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , здоровий.

Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, виданого 05.09.2024 КНП «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здорова.

05.09.2024 дітей влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Ізмаїльської райдержадміністрації у зв`язку зі складними життєвими обставинами (загроза життю).

Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 21.08.2024, остання вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст. 164 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування (п. 1); ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2); жорстоко поводяться з дитиною (п. 3); є хронічними алкоголіками або наркоманами (п. 4); вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 5); засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (п. 6).

Як слідує з позовної заяви, як на правову підставу для позбавлення відповідача батьківських прав, позивач посилається на п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, які визначають, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Отже, аналіз п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України свідчить про те, що позбавлення батьківських прав за цією підставою може буде лише за доведеності відповідними медичними документами у батьків хронічного алкоголізму або наркоманії.

Проте, звертаючись до суду та зазначаючи як підставу для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав п. 4 ч. 1 ст. 164 СК України, позивачем будь-яких доказів про те, що ОСОБА_2 є хронічним алкоголіком чи наркоманом не надано.

Водночас, з наданої самим позивачем довідки КНП «Теплодарський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 122 від 24.09.2024 слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у наркологічному кабінеті КНП «Теплодарський ЦПМСД» не перебуває.

Крім того, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України свідчить про те, що позбавлення батьківських прав за цією підставою, може бути лише за наявності винної поведінки, в даному випадку, матері, свідомого нехтування нею своїми обов`язками.

Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою і надзвичайним способом впливу на недобросовісних батьків, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків так і для дітей (ст. 166 СК України). Вказаний захід впливу підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку у кращу сторону, в даному випадку матері, неможливо, і лише при наявності вини в діях останньої.

Такий правовий висновок неодноразово викладено Верховним Судом у постановах, зокрема, від 07 лютого 2024 року в справі № 455/307/22, провадження № 61-16965св23; від 20 березня 2024 року в справі № 204/2097/22, провадження № 61-951св24; від 24 жовтня 2024 року у справі № 199/3287/23, провадження № 61-8177св24, від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що зверненню до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин (постанови Верховного Суду від 12 лютого 2024 року у справі № 202/1931/22, провадження № 61-14340св23; від 28 лютого 2024 року у справі № 303/4697/22, провадження № 61-16164св23; від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23, провадження № 61-9216св24).

У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Іlya Lyapin vs russia» (заява № 70879/11) ЄСПЛ також наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Необґрунтоване (за відсутності застосування гнучких заходів впливу для спонукання батьків до належного виконання своїх батьківських обов`язків) позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року в справі № 464/2040/23, провадження № 61-9216св24.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до наказу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області № 75 від 22.12.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взято на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах.

01.06.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знято з обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах відповідно до наказу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області № 28.

Як пояснила у судовому засіданні представник Служби у справах дітей Гріщук Н. М, таке зняття дітей з обліку було обумовлене покращенням ситуації в родині.

Після повторного взяття 14.03.2024 дітей на облік як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах, Службою у справах дітей неодноразово проводилися обстеження умов проживання дітей, про що складено відповідні акти.

З акта обстеження умов проживання дітей № 50 від 14.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 слідує, що житло розміщене на 1 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 1 кімнати, кухні, ванної та туалетної кімнати, коридору та комори. Умови проживання задовільні, але не прибрано, неприємний запах. Є водо-, електро-, теплопостачання. Одяг та взуття дітей відповідно до віку та сезону. За адресою проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Традиції в сім`ї не спостерігаються, діти вдягнені у брудний одяг.

Відповідно до акта обстеження умов проживання № 60 від 01.04.2024 умови проживання дітей задовільні, але в квартирі неприємний запах. Одяг та взуття дітей відповідно до віку та сезону. Діти цілий день ходять по вулиці та просять гроші у перехожих.

З акта обстеження умов проживання № 76 від 15.05.2024 слідує, що умови проживання дітей задовільні, на момент відвідування зі слів ОСОБА_8 вони робили в квартирі прибирання, тому речі розкидані та неприємний запах. Одяг та взуття дітей відповідно до віку та сезону. Не спостерігається позитивних змін.

Відповідно до акта обстеження умов проживання № 99 від 11.06.2024 умови проживання неналежні. В кімнаті дуже брудно, побутова техніка, їжа у холодильнику є. Для кожної дитини своє ліжко, діти ходять на гуртки.

З акта обстеження умов проживання № 113 від 02.07.2024 слідує, що дуже брудно, їжа у холодильнику є, електропостачання та водопостачання є. Неналежні умови, але дітей і матері не було вдома. Одяг та взуття дітей відповідно до віку та сезону. За адресою проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти відвідують різні заняття, у вільний час ходять на пляж, грають у баскетбол.

З акта обстеження умов проживання № 124 від 13.08.2024 за адресою: АДРЕСА_1 слідує, що є електропостачання та водопостачання, не прибрано, дуже брудно, у холодильнику пусто, але на плиті є готова їжа, дуже брудно. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: один стіл, ліжко двоповерхове, речі та взуття відповідають віку (брудні). За адресою проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти люблять ходити на гуртки.

З листа Одеського районного Управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області від 21.11.2024 № 61/14490 слідує, що ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності 12.03.2024 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 13.08.2024 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 28.08.2024 за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Однак, позивачем не надано постанов суду, які набрали законної сили, про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що з`являлася до суду для розгляду справ про адміністративні правопорушення за ст. 184 КУпАП, проте в одному випадку суд дійшов висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, в іншому на неї було накладено штраф.

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 у справі "Савіни проти України" зазначається: "хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зав`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини."

У даній ситуації судом враховано, що держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою (пункт 52 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).

Суд також зазначає, що, в разі якщо встановлено існування родинного зв`язку, держава має, в принципі, діяти у такий спосіб, щоб уможливлювати розвиток такого зв`язку (рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 61). Здійснення заходів із роз`єднання сім`ї є втручанням надзвичайно серйозного характеру. Рішення про вжиття такого заходу має спиратися на достатньо переконливі та зважені аргументи, що враховують інтереси дитини (рішення у справі «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy) [ВП], заяви № 39221/98 і № 41963/98, п. 148, ECHR 2000-VIII).

Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Очевидно, що сімейні відносини мають «складний» характер, і сім`я може переживати як найкращі, так й найгірші часи. Суду завжди складно зробити висновок про те, що сімейні стосунки неможливо врятувати, і тому суд має позбавляти батьків такого шансу тільки в тому разі, якщо вони становлять реальну загрозу для благополуччя дитини (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24)).

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, керуючись нормами чинного сімейного законодавства України, виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, діючи виключно з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх доказів для застосування до відповідачки такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав.

Враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає за доцільне, з метою дотримання інтересів малолітніх дітей, відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей і покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків.

У цій справі суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав без надання їй можливості змінити свою поведінку, як і відсутня гостра соціальна необхідність в цьому, оскільки позбавлення батьківських прав, тобто природних прав, наданих матері щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено.

Позивачем не надано доказів, що відповідачка є тією особою, яка не може змінити власного ставлення до виховання дітей, а тому розрив сімейних відносин між матір`ю та дітьми не відповідатиме інтересам дітей.

Згідно з вимогами статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, провадження № 61-13690св20; від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, провадження № 61-1544св21; від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, провадження № 61-10115св23; від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, провадження № 61-5203св23).

За положенням частини шостої статі 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З висновку комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області від 21.08.2024 слідує, що остання вважає за доцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, зазначений висновок, його зміст про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає немотивованим та поверхневим, у ньому не наведено підстав та аргументів, які б вказували на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, не з`ясовані та не встановлені фактичні обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей та можливі причини такого ухилення.

Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав носить рекомендаційний характер, та не містить однозначних та виключних обставин, які б вказували на наявність достатніх законних підстав для застосування відносно відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав і які свідчили б та об`єктивно характеризували відповідачку як особу, яка не може змінити власної поведінки по відношенню до дітей.

Також з наданого висновку не вбачається чи викликалася відповідачка на засідання комісії та якими були результати таких викликів.

Крім того, у висновку зазначено, що його складено з урахуванням думки дітей.

Проте, позивачем не надано доказів, якою була думка дітей щодо цього питання та в який саме спосіб вона з`ясовувалася.

Водночас, зі змісту пояснень представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області у судовому засіданні слідує, що думка дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з цього приводу не з`ясовувалася.

З урахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову та попередження матері про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей.

Суд дійшов висновку про недоведеність необхідності застосування до відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого позивач не довів. Позивачем під час розгляду справи не доведено, яка реальна мета має бути досягнута шляхом позбавлення матері батьківських прав, як це змінить існуючу ситуацію на краще і сприятиме захисту інтересів дітей.

Суд вважає, що на даний час можливості для збереження родинних зв`язків остаточно не втрачено і у такій ситуації розрив сімейних відносин не відповідає інтересам дітей. Натомість за встановлених судом обставин, відповідачці має бути надано можливість змінити своє ставлення до виховання дітей.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (пункт 49), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Таких обставин у даній справі не встановлено.

Дитина має право на піклування. Слід зважувати на те, що позбавлення батьківських прав відносно дитини вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід слід як крайню міру впливу для захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

З огляду на вищевикладене, ураховуючи якнайкращі інтереси дітей, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення відповідачки батьківських прав з її попередженням про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей.

При цьому контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід покласти за місцем її проживання на орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

Оскільки вимога про стягнення аліментів на дітей є похідною вимогою і залежить від результату вирішення вимоги про позбавлення батьківських прав, ураховуючи, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовлено, тому відсутні підстави і для задоволення позову про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 76, 81, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 7, 155, 164, 165 СК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування в інтересах малолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування, , адреса: Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, , адреса: Одеська область, м. Теплодар, вул. Піонерна, 7;

Третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, , адреса: м. Одеса, вул. Канатна, 134.

Повне судове рішення складено 30.10.2025.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА