УХВАЛА

28 жовтня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Харечка С.П. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонцєвої Ірини Ігорівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Антонцєву Ірину Ігорівну звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за позикою згідно із розпискою від 14.04.2025 у розмірі 4000 доларів США, що станом на дату пред`явлення позову еквівалентно 167588,00 грн; проценти за позикою у розмірі 6 049,24 грн; витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, а разом: 193637,24 грн.

Одночасно з пред`явленням позову представником позивача адвокатом Антонцєвою Іриною Ігорівною було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник позивача просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заяву обґрунтовує тим, що у позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за позикою у розмірі 167 588,00 грн; проценти за позикою у розмірі 6 049,24 грн; витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. Оскільки ОСОБА_2 має очевидний умисел на ухилення від повернення боргу ОСОБА_1 , наявні реальні підстави вважати за можливе вчинення ОСОБА_2 дій з відчуження будь-якого належного йому нерухомого майна та розпорядження належними йому грошовими коштами до завершення судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до нього з метою штучного створення статусу неплатоспроможності і неможливості виконання обов`язку за розпискою. Вчинення таких дій ОСОБА_2 щодо нерухомого майна та коштів унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та вимагатиме вжиття значних додаткових дій для реального відновлення прав.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, доходить наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не доведено учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, в заяві про забезпечення позову не наведено жодного доводу стосовно того, як невжиття в даному випадку визначеного позивачем саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Заявником не доведено, що відповідач має у власності майно та має намір його відчужити.

Крім того, предметом спору є стягнення суми боргу в розмірі заборгованість за позикою у розмірі 167 588,00 грн; проценти за позикою у розмірі 6 049,24 грн. Слід зазначити, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заявником не надано доказів наявності у відповідача майна, його вартості, відносно якого слід застосувати заходи забезпечення позову, з яких можливо було визначити співмірність заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, із заявленими позовними вимогами. Крім того згідно копії розписки вбачається, що ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 в борг 4000 доларів США. Вказані кошти зобов`язується повернути до 01.03.2026 року. Тому, сторонами узгоджено строк повного виконання відповідачем зобов`язання згідно розписки до 01.03.2026 року.

Таким чином, оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, не доведено співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Антонцєвої Ірини Ігорівни про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за борговою розпискою - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Харечко С.П.