Справа № 562/2837/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2025 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У поданій заяві представник позивача просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором №Z06.00202.004757111 від 03 січня 2019 року в розмірі 132731 грн. 51 коп. та судові витрати в справі, обґрунтовуючи невиконанням відповідачем договірних зобов`язань.

У відзиві на позов відповідач просить в задоволені позову відмовити, мотивуючи тим, що строк нарахування відсотків обмежений строком кредитування, який за укладеним договором складає 48 місяців, тому їх нарахування позивачем після 03 січня 2023 року є неправомірним, а умови кредитного договору щодо встановленої плати за обслуговування кредиту, у тому числі і послуги з надання інформації по рахунках, суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними з моменту укладення договору. За таких обставин сплачені позичальником кошти в сумі 22564,30 грн. безпідставно були зараховані позивачем на погашення плати за обслуговування кредиту та мають бути враховані на погашення процентів та основної заборгованості. З урахуванням майнового стану просить розстрочити виконання рішення суду та зменшити заявлені позивачем витрати на правову допомогу.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився, мотивуючи тим, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, та боржника відповідно до ст.625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не визначено договором. Підписавши кредитний договір ОСОБА_1 погодилася з його умовами, у тому числі і з комісією за обслуговування кредиту та відсотковою ставкою, тому поданий позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, а підстави для розстрочення виконання рішення суду та зменшення витрат позивача на професійну правничу допомогу відсутні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило. Згідно поданого клопотання представник позивача позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що 03 січня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z06.00202.004757111, за яким остання отримала кредит в розмірі 49999 грн. на поточні потреби строком на 48 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21,99% річних від залишкової суми кредиту та комісії за обслуговування кредитної заборгованості в терміни та в розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором в розмірі 2,75% від початкової суми кредиту (п.1.1-1.3, 1.11, 6.1 договору).

Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом визначена договором в сумі 142012,97 грн., з них відсотки за користування кредитом в сумі 29699,23 грн. та комісія 62314,74 грн.

Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в межах обумовлених сум, що підтверджується ордером-розпорядженням на видачу кредиту від 03 січня 2019 року та не заперечується відповідачем.

19 грудня 2023 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №22/12-2023, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №Z06.00202.004757111 від 03 січня 2019 року відступлено ТОВ «Оптіма Факторинг», яке в свою чергу 22 грудня 2023 року уклало договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», за яким право грошової вимоги за кредитним договором №Z06.00202.004757111 від 03 січня 2019 року відступлено позивачу, що свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.

Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит.

З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 19 грудня 2023 року становить на загальну суму 132731,51 грн. та складається з простроченого тіла кредиту 45641,32 грн., відсотків 36339,99 грн. та комісії 50750,20 грн.

Разом з тим, сторони в кредитному договорі чітко обумовили строки кредитування - 48 місяців та повернення кредиту, останній платіж графіком визначено 03 січня 2023 року, розмір процентів за користування кредитом в сумі в сумі 29699,23 грн.

З висловлених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року в справі №202/4494/16 правових позицій вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

За таких обставин суд не погоджується із розміром нарахованих з 04 січня 2023 року по19 грудня 2023 року процентів, оскільки нараховані поза межами узгодженого сторонами строку кредитування, за яким виходячи з таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (п.6.1 кредитного договору) проценти за користування кредитом становлять 29699,23 грн.

Крім того, з рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно положень ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19.

Ураховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку про те, що положення пункту 11 кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

З виписки АТ «Ідея Банк» по рахунку позичальника вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитом сплачено 38538,19 грн., що не оспорюється позивачем.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотках, нарахованих в межах строку кредитування, з урахуванням сплачених в період з 01 лютого 2019 року по 03 січня 2023 рік коштів, в сумі 41160,04 (49999 + 29699,23 - 38538,19) грн.

При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 3028 грн. та 7000 грн. професійної правничої допомоги, пропорційно розміру задоволених вимог (31,01%) в сумі 3109 грн. 68 коп.

Недотримання позивачем співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, відповідачем не доведено.

Питання відстрочення виконання судового рішення регламентовано розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України. В цій категорії справ не допускається негайне виконання судового рішення та рішення не набрало законної сили, тому підстав для його розстрочення згідно ст.435 ЦПК України суд на цій стадії розгляду справи не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (04071, м.Київ, вул.Набережно-Лугова, 8, ) заборгованість за кредитним договором №Z06.00202.004757111 від 03 січня 2019 року в сумі 41160 (сорок одна тисяча сто шістдесят) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 3109 (три тисячі сто дев`ять) грн. 68 коп. судових витрат.

У решті вимог позивачу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанціїпротягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: