Справа № 541/2051/25
Номер провадження 2/541/1092/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 жовтня 2025 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 травня 2024 року № 28212-05/2024 в розмірі 49 500 грн, витрат на правничу допомогу, судового збору, мотивуючи вимоги наступним. 24 травня 2024 року відповідач та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» уклали електронний договір про надання фінансового кредиту № 28212-05/2024, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 24 вересня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 24092024. Згідно вищевказаного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 28212-05/2024 від 24 травня 2024 року. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 49 500 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 27 000 грн заборгованість за відсотками, 7 500 грн заборгованість за штрафом. З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач в письмовій формі звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, однак заборгованість залишилася не погашеною, тому він просив стягнути її з відповідача у судовому порядку.

12 червня 2025 року відповідач, в інтересах якого діє адвокат Підодвірний Т.І., направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволені позову за недоведеністю, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про укладання між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредиту, що підтверджується первинними документами оформленими відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (а.с. 23-28).

07 серпня 2025 року позивач направив клопотання про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 40).

23 червня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» про витребування доказів та витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію, зазначену в клопотанні (а.с. 32).

13 серпня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача Підодвірного Т.І. про витребування доказів, витребувано у ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» інформацію, зазначену в клопотанні (а.с. 46).

15 вересня 2025 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача Підодвірного Т.І. про витребування доказів та витребувано у ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» інформацію, зазначену в клопотанні (а.с. 66).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 79).

Відповідач, його представник в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи належно повідомлені (а.с. 85, 86).

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом встановлено, що 24 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» із заявою-анкетою на отримання фінансового кредиту. Підписанням вказаної заяви він підтвердив, що отримав від товариства інформацію, визначену у ч. 1 ст. 6, 7, Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», а також всю необхідну інформацію відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Також відповідач ознайомився та погодився зі всіма істотними характеристиками послуги з надання кредиту та з паспортом споживчого кредиту, обраного ним кредитного продукту, підтвердив, що ознайомився з Правилами надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, приєднався до договору про спосіб підписання договорів та надав згоду на використання під час укладення з ним правочинів з надання кредиту та будь-яких інших документів електронного підпису або електронного цифрового підпису або одноразового ідентифікатора.

24 травня 2024 року між вказаними вище сторонами було укладено договір про надання фінансового кредиту № 28212-05/2024, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Строк надання кредиту 120 днів. Дата погашення кредиту 20 вересня 2024 року. Процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах строку кредиту. Кредит надається шляхом безготівкового переказу на банківську картку НОМЕР_1 хх-хххх-4238. Договір підписується шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 7.6, 7.7 кредитного договору підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, розміщених на веб-сайті товариства. Клієнт підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 1.4 договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом.

Згідно п. 5.3 договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених у графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу.

Того ж дня ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 підписали додаток № 1 до договору (графік платежів), відповідно до якого погодили суму для погашення заборгованості та дати платежів, а також паспорт споживчого кредиту, в якому наведено, зокрема, основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 , з яким укладено договір № 28212-05/2024, був ідентифікований товариством. Акцепт договору позичальником здійснено одноразовим ідентифікатором «W2950» 24 травня 2024 року о 10:42:00 за номером телефону НОМЕР_2 , який зазначений в заявці-анкеті.

Відповідно до розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», станом на 24 вересня 2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором становила 49 500 грн, з яких 15 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 27 000 грн заборгованість за відсотками, 7 500 грн заборгованість за штрафом.

Факт отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 16 квітня 2025 року № 1, в якому зазначено про успішність перерахування коштів 24 травня 2024 року на суму 15 000 грн на банківську картку НОМЕР_3 , номер транзакції в системі ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» 873807.

24 вересня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу № 24092024, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.

24 вересня 2024 року між тими самим сторонами було підписано акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 24 вересня 2024 року. Також позивачем надано до суду квитанцію № 5895 від 24 вересня 2024 року на підтвердження оплати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 24092024.

Згідно витягу з реєстру боржників до вказаного вище договору факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 28212-05/2024 від 24 травня 2024 року.

19 травня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу відповідача направлено досудову вимогу про самостійну сплату заборгованості за кредитним договором.

20 жовтня 2025 року на виконання ухвали суду від ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надійшла інформація про те, що 24 травня 2024 року о 10:45:04 на платіжну картку № НОМЕР_4 було зараховано 15 000,00 грн в порядку виконання вимог договору від 24 травня 2024 року № 28212-05/2024.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту 15 000 грн, 27 000 грн - проценти, тому вимога позивача в цій частині є доведеною та підлягає задоволенню в розмірі 42 000 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача штрафу, суд зазначає наступне.

17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, яким були внесені зміни до Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», а Національним банком України прийнято «Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, затверджені постановою правління НБУ від 25 березня 2022 року № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп».

Зокрема, «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 7 500 грн задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 055,37 грн (42 000 х 2 422,40 / 49 500).

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Апологет» на підставі договору про надання правової допомоги від 01 березня 2024 року № 0103. Вартість послуг складає 7 000 грн. Клопотання про зменшення суми витрат на правничу допомогу від відповідача та його представника не надходило, тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , адреса: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів, НОМЕР_6 в АТ «Креді Агріколь Банк», заборгованість за кредитним договором від 24 травня 2024 року № 28212-05/2024 в розмірі 42 000 (сорок дві тисячі) гривень 00 копійок, судові витрати в розмірі 2 055(дві тисячі п`ятдесят п`ять) гривень 37 копійок, витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2025 року.

Суддя: О. М. Вірченко