Справа № 444/1218/25 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2926/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Львів

Справа № 444/1218/25

Провадження № 22-ц/811/2926/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргуВійськової частини НОМЕР_1 , яка підписана представником Захаровою Юлією Олександрівною, на рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Жовкві від 9 червня 2025 року у складі судді Мікули В.Є. у справі за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

7 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт, що він (заявник) самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним і перебуває на повному його (заявника) самостійному утриманні та вихованні. В обґрунтування заяви посилається на те, що 21 травня 2019 року між ним та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області складено відповідний актовий запис за № 1045. Зазначає, що вони ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що протягом останніх 9-10 місяців шлюбні відносини між ними погіршились. На даний час Жовківським районним судом Львівської області розглядається справа № 444/500/25 про розірвання їх шлюбу, приблизно протягом семи місяців вони проживають окремо. Стверджує, що між ними спочатку усно (приблизно 7 місяців тому), згодом письмово та нотаріально завірено (19 лютого 2025 року) визначено місця проживання дітей та способу/участі у їх вихованні. Визначено, що син ОСОБА_5 проживатиме із заявником, а син ОСОБА_6 - з матір`ю. На кожного з батьків покладено обов`язок одноосібно виховувати та утримувати кожного із дітей. Дана домовленість ними дотримується. Зазначає, що він (заявник) самостійно виховує та утримує сина ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 - сина ОСОБА_6 . Вважає, що встановлення факту самостійного виховання батьком дітей повинно бути юридично зафіксоване, адже надалі можуть виникати питання щодо оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, а також щодо переміщення сина без документального оформлення згоди того з батьків, хто не проживає разом з цією дитиною.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 9 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постійній основі проживає разом з батьком ОСОБА_1 , та перебуває на повному самостійному утриманні і вихованні батька.

Рішення суду через свого представника ОСОБА_7 оскаржує Військова частина НОМЕР_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви. Зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом, згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10 травня 2025 року №469-ОС «Про особовий склад» прибув з НОМЕР_2 прикордонного загону та зарахований до списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 10 травня 2025 року. Згідно наказу начальника загону від 16 травня 2025 року №500-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектора прикордонної служби 2 - начальником другої протитанкового відділення першого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування. Відповідно до даних Військової частини НОМЕР_1 заявник проходить військову службу за контрактом з 12 жовтня 2015 року. З 2015 року заявник є військовослужбовцем, на нього розповсюджуються положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 2 серпня 2025 року за №27/56349/25-Вн на ім`я начальника загону надійшов рапорт головного сержанта ОСОБА_1 від 30 липня 2025 року про його звільнення з військової служби. Підставою для звільнення з військової служби є п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. У якості доказу здійснення заявником самостійного виховання та утримання надано оскаржуване рішення суду. Судом першої інстанції під час розгляду справи не з`ясовано місцепраці заявника та чи може він здійснювати одноосібно виховання та утримання дитини в силу виконуваних обов`язків. У раз встановлення цих обставин під час розгляду справи, суд першої інстанції мав залучити Військову частину НОМЕР_1 у якості зацікавленої особи та надати строк для надання пояснень. На момент звернення до суду головний сержант ОСОБА_1 проходив службу та був військовослужбовцем. Тому рішення суду безпосередньо вплинуло на права та обов`язки Військової частини НОМЕР_1 , зокрема в частині необхідності звільнення з військової служби. Посилається на Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу». Зазначає, що заявник та ОСОБА_2 станом на день прийняття рішення не розлучені, мати (згідно рішення суду) мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Заявник проходив службу, виконував обов`язки військової служби. Військовослужбовці залучається до добових нарядів, незважаючи на те який в країні діє стан: мирний, особливий або воєнний. Тобто, в будь - якому випадку ОСОБА_1 декілька разів на тиждень залучений до добових нарядів. Відстань між зареєстрованим місцем проживання заявника і місцем проживання ОСОБА_2 є незначною і може бути подолана пішки за 2 хвилини. Військова частина НОМЕР_1 вважає, що заявник намагається застосувати способи захисту сімейних прав, інтересів дитини з метою звільнення від виконання військового обов`язку (проходження військової служби). В умовах дії воєнного стану не можна допускати зловживання процесуальними правами шляхом застосування способів захисту сімейних прав, інтересів дитини тощо з метою звільнення від виконання військового обов`язку (проходження військової служби).

3 жовтня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Львівського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 . Просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що звільнення із військової служби не пов`язане із встановленням судом юридичного факту. Суд першої інстанції з`ясував виключно обставини його сімейних відносин на момент прийняття рішення. 23 вересня 2025 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено рішення про розірвання його шлюбу (справа №444/500/25).

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися.

За клопотанням представника Військової частини НОМЕР_1 Захарової Ю.О., їй було надано можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, а саме системи «ВКЗ». Представник було роз`яснено, що відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

22 жовтня 20225 року на електронну адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі. Львівському апеляційному суду не вдалося встановити зв`язок із представником Захаровою Ю.О. в системі «ВКЗ». Суд ухвали проодити розгляд справи у відсутності її учасників.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З аслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 перебували тривалий час у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , яке видане Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1045.

У цьому шлюбі народилися двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 ; та Матей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 .

Згідно нотаріально посвідченого договору між батьками про визначення місця проживання, виховання та утримання дітей від 19 лютого 2025 року, батьки дітей досягли домовленості щодо місця проживання дітей та способу/участі у їх вихованні, зокрема визначено, що син ОСОБА_5 проживатиме із батьком - заявником ОСОБА_1 , а син ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ).

Згідно довідки № 71 від 10 лютого 2025 року, виданої Добросинсько-Магерівською сільською радою Кунинського старостинського округу № 5 Львівського району Львівської області ОСОБА_1 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що до складу сім`ї зареєстрованих за цією адресою входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - проживає без реєстрації, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - зареєстрована та не проживає, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - проживає без реєстрації, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до акта № 4 від 7 лютого 2025 року ОСОБА_2 не зареєстрована, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 з сином ОСОБА_4 .

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 № 72, ОСОБА_1 разом з своїм сином ОСОБА_3 проживають без реєстрації у будинку АДРЕСА_3 ; ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує свого сина ОСОБА_3 , 2021 року народження.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд прийшов до висновку, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право, а також що заявник самостійно виховує та утримує сина - ОСОБА_3 .

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

З наданих заявником доказів беззаперечно вбачається, що ОСОБА_3 проживає разом з своїм батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні і вихованні.

Згідно нотаріально посвідченого договору між батьками про визначення місця проживання, виховання та утримання дітей від 19 лютого 2025 року, батьки досягли згоди щодо місця проживання дітей та способу/участі у їх вихованні, зокрема визначено, що син ОСОБА_5 проживатиме із батьком - заявником ОСОБА_1 , а син ОСОБА_6 - з матір`ю ( ОСОБА_2 ).

Після ухвалення оскаржуваного рішення Жовківським районним судом Львівської області 23 вересня 2025 року прийнято рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13 ), укладеного 21 травня 2019 року, зареєстрованого 21 травня 2019 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис №1045).

Після припинення фактичних шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх сини перебувають на утриманні та вихованні кожного з батьків, а саме: на утриманні та вихованні у ОСОБА_1 перебуває син ОСОБА_14 , а ОСОБА_2 - син ОСОБА_15 .

Перебування ОСОБА_1 на військовій службі за контрактом не може бути перешкодою для встановлення факту перебування на його утриманні та вихованні сина.

Доводи апеляційної скарги не спростовують того, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на постійній основі проживає разом з батьком ОСОБА_1 та перебуває на повному його самостійному утриманні і вихованні.

Спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні й утриманні дітей в даній справі відсутній, оскільки сторонами досягнуто згоди щодо цього питання шляхом укладення 20 лютого 2025 року договору між батьками про визначення місця проживання, виховання та утримання дитини.

Суд не вирішував питання про права та обов`язки Військової частини НОМЕР_1 . Тому апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , яка підписана представником Захаровою Юлією Олександрівною, залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 9 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий -______________________Т.І.Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк