ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1049/25
Провадження № 2/483/640/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

04 листопада 2025 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря Шилінскас О.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з використанням представником відповідачки власних технічних засобів у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: стягнення з ОСОБА_2 18 795 грн 00 коп. в рахунок заборгованості за кредитним договором № 3423313, що був укладений з ТОВ «Мілоан».

В обґрунтування позову зазначив, що 09 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою був укладений вищезазначений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредитні кошти із зобов`язанням повернути їх зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. 23 липня 2021 року первісний кредитор відступив позивачу право вимоги за вказаним кредитним договором. Відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого перед позивачем виникла вищезазначена заборгованість. Оскільки відповідачка ухиляється від добровільного погашення боргу, позивач змушений звернутися до суду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідачки у судовому засіданні підтримала поданий нею відзив на позовну заяву. Так, не заперечуючи факту отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 4200 грн, вона, однак, оспорювала правильність нарахування позивачем відсотків. Крім того, просила врахувати ту обставину, що відповідачка з 15 вересня 2022 року є внутрішньо переміщеною особою та на неї поширюються пільги, встановлені статтею 9-2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

У своєму відзиві представник зазначає, що договір не містить номеру рахунку, на який сторони обумовили зарахування кредитних коштів, а також відсутні докази перерахування коштів відповідачці. Крім того, позивач неправомірно нараховував відсотки поза межами строку дії кредитного договору, тобто після 09 травня 2021 року, хоча доказів пролонгації договору матеріали справи не містять. Представник також просила врахувати ту обставину, що позивачем не доведено його право вимоги до відповідачки, оскільки належні докази заміни кредитора у зобов`язанні, у томі числі реєстр боржників, відсутні.

31 серпня 2025 року представником позивача подано відповідь на відзив. Так, представник просить врахувати, що на підтвердження надання відповідачці кредиту до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення №43460043 від 09 квітня 2021 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_2 на кредитний рахунок № 414949*94 кредитні кошти в сумі 4 200 грн 00 коп. У дорученні вказано номер транзакції, її сума, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти. При цьому, сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, а дата проведення транзакції з датою укладеного договору. Також просив врахувати, що відсотки нараховані відповідно до пункту 2.3.1.2 Кредитного договору, за змістом якого позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60. На підтвердження переходу до позивача права вимоги за кредитним договором, боржником за яким є відповідачка, представник послався на витяг з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог №74-МЛ від 23 липня 2021 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ ФК «Кредит- Капітал» прийняло право вимоги за кредитним договором №3423313 від 09.04.2021р.

Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, заслухавши представника відповідачки, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено договір про споживчий кредит №3423313. Відповідно до п.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.

Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000 грн (п.п. 1.2 Договору).

Кредит надається строком на 30 днів з 09 квітня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 09 травня 2021 року (п.п. 1.3 та 1.4 Договору).

Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1 995 грн. в грошовому виразі та 578.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 6 195 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник викопають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Комісія за надання кредиту: 420 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Проценти за користування кредитом: 1 575 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.2.3 цього Договору.

Відповідно до п.п.6.1 та 6.2 Договору, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).

Пунктом 2.3 договору передбачено його пролонгацію, як на пільгових, так і стандартних умовах.

Зокрема, п. 2.3.1.2 договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п.1.6 цього договору.

Вказане свідчить про те, що умовами кредитного договору сторони погодили порядок продовження строку кредитування, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.

У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, у тому числі, а не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно пункту 1.3 та пункту 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 договору (пункт 2.4.2 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника зі сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

У цьому випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

23 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимоги №74-МЛ, на підставі якого позивач набув статусу Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», у тому числі і до відповідача за кредитним договором №3423313.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача за договором складає 18 795 грн 00 коп., з яких: тіло кредиту 4 200 грн, заборгованість за процентами 14 175 грн 00 коп., заборгованість за комісією - 420 грн.

Вказаний розрахунок відповідає умов договору.

Так, сума нарахованих відсотків складається з 1575 грн - за пільговою ставкою у межах тридцятиденного строку (і цей розрахунок відповідає графіку платежів і паспорту споживчого кредиту а.с. 10) та 12600 грн, нарахованих відповідно до пункту 2.3.1.2 Кредитного договору, тобто в межах 60 днів після закінчення пільгового періоду за ставкою 5% на день що становить 210 грн на день (4 200 грн * 5% * 60 днів).

Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Доводи представника відповідачки про нарахування відсотків поза межами строку дії кредитного договору не відповідають дійсності, оскільки спростовуються змістом самого договору, графіком платежів та розрахунку заборгованості.

Суд також відхиляє доводи представника відповідачки в частині відсутності доказів на підтвердження переказу кредитних коштів відповідачці, оскільки таке твердження спростовується змістом поатіжног доручення 43460043, за змістом якого на картковий рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1 09 квітня 2021 року було зараховано кошти в сумі 4 200 грн від ТОВ «Мілоан» (а.с. 13).

Факт заміни кредитора у зобов`язанні та переходу пава вимоги до позивача підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №74-МЛ від 23 липня 2021 року (а.с. 23-зворотній бік), а тому доводи представника відповідачки в цій частині не заслуговують на увагу.

Щодо аргументу представника відповідачки про поширення на останню пільг, передбачених статтею 9-2 Закону України Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд зазначає таке.

Диспозиція норми, що міститься у вказаній статті Закону, пов`язує її реалізацію з такими умовами, як: переміщення особи, яка у період після дати початку тимчасової окупації залишила або покинула своє місце проживання на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України або у період після 14 квітня 2014 року залишила або покинула своє місце проживання на території проведення антитерористичної операції та/або в районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, не може перевищувати суми процентів, нарахованої протягом строку, на який надавався кредит (позика), за мінімальною ставкою, визначеною договором.

Зі змісту довідки №7105- слідує, що ОСОБА_2 взята на облік як внутрішньо переміщена особа 15 вересня 2022 року, тоді як правовідносини у спорі, який розглядається, стосуються періоду з 21 квітня по 21 липня 2021 року (період кредитування та нарахування відсотків).

Крім того, відповідачка, як слідує з довідки, переміщена з села Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області і ця місцевість не підпадає під перелік територій, зазначених у статті 9-2 Закону.

Слід також звернути увагу, що норма статті 9-2 Закону набрала чинності 06 вересня 2021 року, тобто після виникнення спірних правовідносин.

Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення заборгованості за тілом кредиту, комісією та відсотками.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 2 422 грн 40 коп., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією, а також надано документи на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Враховуючи складність справи, перелік наданих послуг, час, необхідний для складання позовної заяви у спорі, суд дійшов висновку, що визначення вартості послуг на рівні 4 000 гривень відповідає критеріям розумності та співмірності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. судовий збір та 4 000 грн 00 коп. витрати на правничу допомогу, а всього 6 422 грн 40 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Кредит-Капітал" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" () в рахунок заборгованості за кредитними договором №3423313 від 09 квітня 2021 року, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан», станом на 30 липня 2025 року заборгованість в сумі 18 795 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн 00 коп., з яких: тіло кредиту 4 200 (чотири тисячі двісті) грн, заборгованість за процентами 14 175 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) грн 00 коп., заборгованість за комісією - 420 (чотириста двадцять) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" 6 422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) грн 40 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 04 листопада 2025 року.

Головуюча: