Справа № 209/7725/24
Провадження № 2/209/219/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Левицької Н.В. від справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду, на стадії судового розгляду по суті, перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог, щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

30.10.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.10.2025.

31.10.2025 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подано заяву про відвід судді Левицької Н.В. від справи № 209/7725/24, яка передана судді 03.11.2025.

На обґрунтування заявленого відводу, ОСОБА_1 зазначила, що суддя під час розгляду вищезазначеної цивільної справа № 209/7725/24 знехтувала норми кримінально процесуального законодавства і не враховує, що померлий ймовірний батько дитини ОСОБА_5 загинув, ІНФОРМАЦІЯ_1 , при невстановлених обставинах. За фактом смерті останнього відкрита кримінальна справа, розгляд якої триває третій рік, обставини смерті ОСОБА_5 не з`ясовані, а розгляд судової справи 237/2729/22 здійснює четверта колегія суддів. Питання, що стосуються кримінальної справи, для ОСОБА_1 - матері вбитого сина, важливіші питань у цивільній справі, саме тому нею 17.04.2025 року було написано клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та надано додаток - виклик до суду. Проте, суддя Левицька Н.В., ухвалою суду від17.04.2025 року закриває підготовче засідання, знаючи, що ОСОБА_1 перебуває на слуханні кримінальної справи за фактом смерті сина ОСОБА_5 , оскільки 10.04.25 року було надано до суду документи, що підтверджують наявність кримінальної справи.

Також ОСОБА_1 зазначає, що на протязі судового розгляду, доводила суду, що документи, які надає адвокат Стрибіж А.О. в позивній заяві в інтересах ОСОБА_4 належать їй та її чоловіку, паспорт ОСОБА_5 від 13 липня 2022 року справа № 202/2656/22 провадження №1-кс/202/2731/2022 за рішенням слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Логвіненка Т.Г. знаходиться під арештом, за рішенням суду заборонено відчужувати розпоряджатися та використовувати паспорт ОСОБА_5 і робити з нього копії неможливо, оскільки паспорт визначний речовим доказом. Лікарське свідоцтво із зазначеним місцем смерті у Харківській області (пункт 8) ОСОБА_5 не дійсне, оскільки син загинув у селі Новомихайлівка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке було видане їй та її чоловіку Богодухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Харків) 20 липня 2022 року. Сповіщення про смерть № 15 було видано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 20 липня 2022 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 .

Вважає, що керуючись ст. 4 ЦПК України, гр. ОСОБА_4 не має законного права звертатися до суду з копіями документів, що їй не належать та які вона отримала незаконним способом, ввівши слідчого ДБР А.М. Савківа в оману заявивши, що ОСОБА_5 чоловік ОСОБА_4 .. Документи з якими ОСОБА_4 звернулася до суду вона отримала з кримінальної справи № 0000216 від 08.06.22 та використовує в власних інтересах порушуючи закон.

Зокрема вказує про те, що у 2022 році гр. ОСОБА_4 звертається до суду про визнання її цивільною дружиною ОСОБА_5 , судова справа № 209/1779/22, а у2023 гр. ОСОБА_4 звертається до суду (справа 209/6445/23) з заявою про встановлення батьківства ОСОБА_7 . Основним доказом, що ОСОБА_5 є батьком дитини надає висновок спеціаліста №356-МГ, який є неналежним доказом для суду. 28.11.1014 року адвокат Стребіж А.О., яка не є учасником кримінальної справи (237/2729/22), надає до суду (209/7725/24) клопотання про призначення судово молекулярної експертизи із зазначенням інформації з кримінальної справи, відтак своїми діями порушує Закон України «Про адвокатуру» та Закон України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» Закон України «Про судову експертизу», а суддя Левицька Н.Г. задовольняє клопотання адвоката та не бере до уваги законну вимогу відповідачів та відповідно ухвалою суду від 16 грудня 2024 року, проведення експертизи доручено відділу судово-медичної експертизи трупів Дніпропетровського обласного БСМЕ та надано дозвіл на використання біологічного матеріалу ОСОБА_5 , реєстраційний номер 2680 від 11.06.22 року, що суперечить п.1 ст.104 ЦПК України, а саме не зазначено перелік матеріалів, та суперечить ст. 69 КПК України, оскільки біологічні зразки ОСОБА_5 було відібрано за рішення слідчого в кримінальному провадженні, що підтверджується поставою слідчого ДБР А.М. Савківа від 08.06.22 року. Також вважає, що суддя не бере до уваги Пленум Верховного Суду України постанова № 8 від 30.05.97року Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах.

Також з покликанням на ст.4 Закону України «Про судову експертизу» та п.3 ст. 69 КПК України, ОСОБА_1 зазначає, що збереження біологічного зразка ОСОБА_5 , що було відібрано в рамках кримінальної справи (постанова слідчого), судово-медичний експерт ОСОБА_8 несе відповідальність і це визначено кримінально процесуальним кодексом України, а якщо дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або його властивостей, експерт повинен одержати на це дозвіл від особи, яка залучила експерта, а відтак при винесенні судового рішення про проведення молекулярно-генетичної експертизи суддя Левицька Н.Г. мала отримати дозвіл від суду, який здійснює розгляд кримінальної справи, тільки за таких умов рішення цивільного суду про призначення експертизи з використанням біологічного зразка ОСОБА_5 , який було відібрано в рамках кримінального провадження є законним, а відтак суддя порушила норми права.

Окрім цього, ОСОБА_1 підстави заявленого відводу також обґрунтовує тим, що при розгляді справи 30.10.2025 року вона та її чоловік заявили клопотання про встановлення особи, які прибули на допит, оскільки хотіли переконатися, що викликані дійсно є експертами, а також заявила щоб експерти надали до суду документи, що вони атестовані і мають право на проведення експертизи по встановленню батьківства, проте суддя відхилила таке клопотання. Також на клопотання про встановлення в судовому порядку, коли завагітніла гр. ОСОБА_4 суддя відповіла, щоб не вказувати, що має робити суд. Окрім цього також звертає увагу на те, що під час розгляду справи не встановлено коли і на якому терміні вагітності ОСОБА_4 звернулася до жіночої консультації, а суддя розглядати питання відмовляється, разом з цим на запитання суду щодо долученої до позовної заяви медичної довідки, яка підтверджує, що 23 травня 22 року Ксенія зберігала вагітність у медичному закладі і поступила на амбулаторне лікуванні, чи дійсно сказане ОСОБА_1 відповідає дійсності, надавати пояснення позивач відмовилася.

Також покликається на те, що протокол судового засідання в режимі конференції №5364726 від 30.10.2025 року не відображає дійсний розгляд справи, оскільки відповідачі доводили перед судом та надавали докази, що експертизи незаконні, що сина вбили і тому вони не змогли бути на судовому засідання 17 квітня, натомість в протоколі зазначено, що відповідачі були зайняті, а те, що відповідачі надавали до суду рішення слідчого про призначання СМЕ та пояснювала для суду появу біологічних зразків у КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР суддя не зважає та постійно повторює, що розглядаємо цивільну справу, і про кримінальну ми не говоримо. Суддя не зважає, що відносно гр. ОСОБА_4 та експертів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відкрито кримінальне провадження № 0000102 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України судова справа 201/13613/25, а також суддя не зацікавлена у повному всебічному та законному розгляді справи, не звертає уваги, що надані висновки від КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР не є молекулярно-генетичним дослідженням.

Відтак ОСОБА_1 вважає, що доцільно заявити відвід судді у зв`язку з тим, що суддя Левицька Н.В. під час розгляду судової справи № 209/7725/24 порушила норми закону, а саме: ст. 2; п.1, п.3 ст.7; п.1, ст.10; ч.4, п.5 ст.10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини»; ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» , а відтак є достатньо підстав для відводу судді Левицької Н.Г. від розгляду судової справи 209/7725/24.

Дослідивши матеріали цивільної справи, подану заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За правилами частини сьомої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ч.2 ст.40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст.40 ЦПК України передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1, як підстави для відводу, не можуть викликати сумніви в упередженості судді, чи свідчити про її певну особисту заінтересованість у розгляді справи. Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами ЦПК України, тобто суддею не виявлено обставин, які викликають сумнів в її упередженості та необ`єктивності.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Левицької Н.В. є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про її необ`єктивність або упередженість, що є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

Також суд вважає необґрунтованими покликання ОСОБА_1, як на наявність підстав для відводу суді, на ті обставини, що суддею не дотримано вимог Закону при розгляді справи, зокрема при постановленні ухвали суду від 16.12.2024 по справі №209/7725/24 про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи у справі, а також при вирішення процесуальних питань, які заявлялись відповідачами під час судового розгляду, як на наявність підстав для відводу судді, оскільки проаналізувавши доводи заявниці, суддя доходить висновку, що фактично зміст заяви про відвід зводиться до незгоди заявниці із прийнятими судом процесуальними рішеннями, вчиненими процесуальними діями, які з огляду на фактичні обставини справи не свідчать про упередженість судді чи необ`єктивність.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що заява про відвід подана за три робочі дні до судового засідання, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Левицької Н.В. та вважає за необхідне вирішення питання про відвід головуючої судді Левицької Н.В. передати на розгляд іншому судді, визначеному в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 36, 40,252, 253, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Левицької Н.В. від справи №209/7725/24 винати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді передати до канцелярії суду для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, у порядку, встановленому частиною першоюст.33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА