Справа № 587/4032/25
28 жовтня 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Садівської сільської ради Сумського району про позбавлення батьківських прав.
Позивач звернулась до суду з даним позовом, зазначаючи, що вона та ОСОБА_2 мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірваний, з ОСОБА_3 за рішенням суду стягуються аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття. Відповідач жодного разу не сплачував аліменти і має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 255 321,17 грн. За ухилення від сплати аліментів оголошений у розшук. Після досягнення дитиною одного року відповідач взагалі втратив будь-який інтерес до сина, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо його здорового розвитку, фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Позивач у судове засідання не з`явився, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час розгляду справи у суді.
Представник служби у справах дітей Садівської сільської ради Сумського району в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила справу слухати без їх участі, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , 2013 року народження.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.9)
Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області № 587/2680/15-ц від 25.11.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано
Згідно рішення Сумського районного суду Сумської області № 587/940/18 від 18.09.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грощовій сумі у розмірі 400 гривень.
Відповідно до ухвали Сумського районного суду Сумської області від 07.10.2021 року ОСОБА_2 оголошений у розшук ( а.с.14)
Згідно декларації № 0001-0ММР-АН10 законним представником пацієнта ОСОБА_3 , 2013 р.н. є ОСОБА_1 ( а.с.17)
Згідно довідки № 01-47/239 від 07.08.2025 Садівського ліцею ОСОБА_3 , 2013 р.н. навчається у даному ліцеї. Його батько, ОСОБА_2 не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями з питань навчання та виховання сина ( а.с.19)
Згідно з висновку служби у справах дітей Садівської сільської ради Сумського району затвердженого рішенням виконавчого комітету Садівської сільської ради Сумського району Сумської області від 08.10.2025 № 441 про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачається, що відповідно до ст. 19,150, 157, 164 Сімейного кодексу України, можливо позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ар.с.42-44).
Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована ) та ч. ч. 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статей 11,12 Закону України «Про охорону дитинства» - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного культурного, інтелектуального, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього; виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості виховання дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за навчання, виховання і розвиток дитини.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з положеннями ст.11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов`язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст.. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У пунктах 15, 16, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому у відповідності з положеннями ст. 164 Сімейного кодексу України його слід позбавити батьківських прав, задовольнивши позовні вимоги, роз`яснивши ОСОБА_2 , що згідно ч. 1 ст. 169 СК України він як батько позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164 , 169, СК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с.Терешківка, Сумського району, Сумської області ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане виконкомом Терешківської сільської ради Сумського району Сумській області 02.07.2013 року, актовий запис № 03).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 гривень повернення судового збору .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко