Провадження № 2/641/118/2025 Справа № 641/9402/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участі секретаря судових засідань Юрченко Д.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення коштів сплачені за житлово-комунальні послуги в порядку регресу

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення коштів сплачені за житлово-комунальні послуги в порядку регресу.

В обґрунтування позову зазначила, що вона є співвласником житлового приміщення, а саме 1/3 частки квартири

АДРЕСА_1 спільної часткової власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_2 дома АДРЕСА_3 , належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Відповідачі також зареєстровані у зазначеній квартирі. Відповідачі не проводили жодної оплати по утриманню житла.

В свою чергу нею за вказаний період здійснено оплату житлово- комунальних послуг на утримання квартири (квартплата та опалення ), яка находиться за адресою АДРЕСА_2 , у розмірі 40 100 грн. 00коп. Тому позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_2 , як правонаступника після померлої ОСОБА_4 сплату за комунальні послуги по утриманню житлового приміщення в порядку регресу у розмірі 26730 грн. за період з вересня 2019 р. по листопад 2021 року та інфляційні витрати за період з листопада 2021 року по червень 2024 року у розмірі 10867 грн з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.02.2022 рокку зупинено провадження по справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.04.2025 року відновлено провадження по справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.09.2024 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.11.2024 року відмовлено у прийняті зустрічного позову.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 року залучено у якості співвідповідача ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі,з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2 захисник адвокат Коротенко О.І. заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та зазначив, що у січні 2023 року стороною відповідачів сплачені комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 на загальну суму 24 645 грн 41 коп.

Таким чином, частка, що підлягала сплаті позивачкою ОСОБА_1 як співвласниці вищезазначеної квартири становить 1/3 від сплаченої стороною відповідачів сумі, яка складає 8 215 грн 14 коп., була сплачена стороною відповідачів на користь ОСОБА_1 . Тому, розмір позовних вимог має бути зменшеним на 8 215 грн 14 коп. сплачених комунальних послуг стороною відповідачів на користь ОСОБА_1 у січні 2023 року, а саме, зменшеним до 18 514 грн 86 коп.

Також посилався, як на підставу у відмові позовних вимог про відсутність договорів про надання житлово-комунальних послуг у позивача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову у повному обсязі.

Також в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 допитаний, як свідок зазначив, що в спірний період в квартирі АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_5 з дітьми, а він з батьком та матір`ю проживали в квартирі , яка належала позивачу за адресою : АДРЕСА_4 , за яку і сплачували комунальні послуги за домовленістю з позивачем. Однак позивач порушила домовленості та подала до суду позов.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився з причин хвороби, повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши сторони, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності вбачається , що позивач ОСОБА_1 є власником 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_5 . на підставі договору дарування та 1/6частки зазначеної квартири на підставі договору про поділ майна подружжя ОСОБА_4 є власником 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_5 . на підставі договору купівлі продажу від 25.09.2009 р.

ОСОБА_2 є власником 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_5 . на підставі. на підставі договору купівлі продажу від 25.09.2009 р. (а.с. 14).

Відповідно до копії Спадкової справи № 8/2022 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про право на спадщину а саме 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_5 . отримав ОСОБА_2 (т. 1 а.с.185 )

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.04.2025 року залучено у якості співвідповідача ОСОБА_2 , як правонаступника після померлої ОСОБА_4 .

Згідно інформаційної довідки з реєстру територіальної громади м. Харкова від 29.11.2021 р. місце проживання/ перебування осіб , яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 зазначені: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ОСОБА_4 (а.с. 11).

За період з вересня 2019 року по листопад 2021 року, позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату житлово- комунальних послуг на утримання квартири (квартплата та опалення ), яка находиться за адресою: АДРЕСА_2 ,що Стверджується копіями квитанцій про сплату, на загальну суму 40 100 грн. (т. 1 а.с. 15-36).

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції чинній на час виникнення спірних відносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування(право зворотної вимоги регрес).

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18) та узгоджується із правовим висновком, який викладено Верховним Судом у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц (провадження № 61-7289св20).

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, аналізуючи вищенаведені норми законодавства, в контексті виниклих правовідносин, приймаючи до уваги, що в судовому засідання знайшов підтвердження факт понесення позивачем витрат, пов`язаних з утриманням нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , також встановлено обов`язок відповідачів брати участь у таких витратах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача фактично понесених позивачем витрат по оплаті за утримання квартири, відповідно до їх частки у праві спільної часткової власності за період з вересня 2019 р. по листопад 2021 року, з ОСОБА_2 у розмірі 13365 грн, при цьому зменшивши розмір стягнення з ОСОБА_2 на суму сплачених платежів ОСОБА_4 у спірний період у розмірі 2560 грн 30 коп.,(т. 1, а с. 198-199) тобто 26730 грн. :2=13365 грн. -2560=10804 грн.70 коп.

Так, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Оскільки, неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625ЦК України.

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню інфляційні втрати на суму боргу 13 365 грн. у розмірі 5433 грн, 60 коп. за період з листопада 2021 року по червень 2024 року.

З відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню інфляційні втрати на суму боргу 10804 грн 70 коп. у розмірі 4392 грн, 70 коп. за період з листопада 2021 року по червень 2024 року.

Посилання представника відповідачів про відсутність у позивача договору про надання житлово-комунальних послуг, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України споживачі зобов`язанні робити оплату за отриманні житлово-комунальні послуги, згідно особового рахунка і встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Щодо заяви представника відповідачів про зменшення розміру позовних вимог на суму 8 215 грн 14 коп. сплачених комунальних послуг стороною відповідачів на користь ОСОБА_1 у січні 2023 року, до 18 514 грн 86 коп. суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжних інструкцій ОСОБА_4 , ОСОБА_2 було сплачено комунальні послуги за адресою : АДРЕСА_5 за період січень 2023 року (а.с.96-106), тобто не входить до періоду за який просить стягнути позивач, а тому відсутні підстави щодо зарахування суми 8215 грн. 14 коп. до суми боргу відповідачів.

Крім того відповідачі не позбавлені права та можливості завернутись до суду з позовом в загальному порядку до ОСОБА_1 щодо стягнення зазначеної суми в порядку регресу за вказаний період.

Також суд не приймає до уваги, щодо зарахування до суми боргу, надані представником відповідачів квитанції про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки не стосується предмету даного розгляду.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 12, 81, 141, 263-265, ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення коштів сплачені за житлово-комунальні послуги в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 кошті сплачені за житлово-комунальні послуги в порядку регресу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 18798 (вісімнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім грн)60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 кошті сплачені за житлово-комунальні послуги в порядку регресу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 15197 (п`ятнадцять тисяч сто дев`яносто сім грн.) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір у розмірі 1165 (одна тисяча сто шістдесят п`ять) гривень 56 копійок

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 953 (дев`ятсот п`ятдесят три) гривень 64 копійки

В решті частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Представник відповідачів адвокат Коротенко Олег Іванович, діє на підставі ордера на надання правничої допомоги № 1139020 від 19.08.2024 року

Суддя О.А.Курганникова