Провадження № 2/679/666/2025
Справа № 679/904/25
У Х В А Л А

24 жовтня 2025 року місто Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Грибанова Л.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи з викликом сторін та долучення до справи консула Сербії та Уповноважного Верховної Радою з прав дитини з додатком у вигляді фотокартки,

встановив:

22 вересня 2025 року до Нетішинського міського суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява (вх. №5533/25 від 22 вересня 2025 року) про розгляд цивільної справи з викликом сторін та долучення до справи консула Сербії та Уповноважного Верховної Радою з прав дитини з додатком у вигляді фотокартки.

За змістом ст.183 ЦПК України, що визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, ч.1) будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, …, 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, 5) підстави заяви (клопотання, заперечення), 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення), 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, і, суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ст.83 ч.9 ЦПК України).

Водночас, вивченням заяви ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи з викликом сторін та долучення до справи консула Сербії та Уповноважного Верховної Радою з прав дитини з додатком у вигляді фотокартки, встановлено, що остання взагалі не відповідає вимогам, визначеним у ст.183 ч.1 ЦПК України, а саме, у скерованій до суду заяві не зазначено повні ідентифікаційні данні щодо учасників судового провадження, у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства, що в цілому унеможливлює визначення цивільного провадження, за яким скеровано заяву, оскільки, зміст та питання, яке має бути розглянуто судом, викладені у заяві, повністю не відповідають суті позову у цивільній справі №679/904/25, на яку є посилання заявника, і взагалі не надають можливості визначити висунуті вимоги, а також, не додано доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження), що, відповідно, є підставою для повернення заяви ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи з викликом сторін та долучення до справи консула Сербії та Уповноважного Верховної Радою з прав дитини з додатком у вигляді фотокартки, заявнику ОСОБА_1 без розгляду, оскільки, згідно положень ст.183 ч.4 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ст.183 ч.1, ч.2 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи ст.6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі, й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави (Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та Рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

У зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, сторона має право повторного звернення до суду із вказаною заявою, оскільки, у відповідності до положень ст.185 ч.7 ЦПК України, повернення позовної заяви (заяви, подання) не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,183, ст.ст. 258-261, ст.263, ст.353 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про розгляд цивільної справи з викликом сторін та долучення до справи консула Сербії та Уповноважного Верховної Радою з прав дитини з додатком у вигляді фотокартки, повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 право на повторне звернення з відповідною позовною заявою (заявою, поданням) до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: