Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2025 Справа №607/11334/25 Провадження №2/607/3583/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2025 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокатка Магдич О. О., звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що у 2024 році позивачу стало відомо що він перебуває у зареєстрованому 05 жовтня 2000 року шлюбі з ОСОБА_3 , який зареєстровано виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 14. Даний шлюб позивач не укладав та не був присутній при його укладенні.

Відтак, позивач просить визнати шлюб, укладений 05 жовтня 2000 року з відповідачкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №14, недійсним з моменту укладення.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним; постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

16 липня 2025 року судом постановлено ухвалу у справі № 607/11334/25, якою витребувано у Теребовлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином засвідчену копію актового запису про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11 серпня 2025 року судом зареєстровано лист Теребовлянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, із запитуваною судом інформацією на виконання ухвали суду від 16 липня 2025 року.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокатка Магдич О. О. в судове засідання не з`явилася, проте через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, надавши також додаткові письмові пояснення по суті позову.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить визнати недісним шлюб.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським МУ УМВС України в Тернопільській області 09 листопада 1995 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрував шлюб 12 грудня 1987 року з ОСОБА_5 .

Також ця інформація стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 12 грудня 1987 року Відділом ЗАГСУ Тернопільського міськвиконкому, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 .

28 березня 2001 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано, що слідує із свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого повторно 10 вересня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 220.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого повторно 29 серпня 2024 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03 липня 1999 року зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Дубовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, складено відповідний актовий запис за № 06.

Також як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого повторно 17 вересня 2024 року Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05 жовтня 2000 року зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, зроблено відповідний актовий запис за № 14. Ця інформація також підтверджується копією актового запису про одруження № 14 від 05 жовтня 2000 року, наданого на виконання ухвали суду від 16 липня 2025 року.

Відтак, проаналізувавши доводи позову та встановлені вище обставини, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.

Відтак, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України), який був чинний на час укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оскільки норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно зі ст. 45 КпШС України, якою визначено підстави і порядок визнання шлюбу недійсним, шлюб може бути визнаний недійсним у разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 КпШС України для укладення шлюбу необхідна взаємна згода осіб, які одружуються, і досягнення ними шлюбного віку.

Згідно зі ст. 16 КпШС України шлюбний вік встановлюється у 18 років для чоловіків і в 17 років для жінок.

Відповідно до ст. 17 КпШС України не допускається укладення шлюбу:

1) між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі;

2) між родичами по прямій висхідній і низхідній лінії, між повнорідними і неповнорідними братами й сестрами, а також між усиновителями і усиновленими;

3) між особами, з яких хоча б одна визнана судом недієздатною внаслідок душевної хвороби або недоумства.

З набранням чинності Сімейного кодексу України перелік підстав визнання шлюбу недійсним розширено.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 1 СК України визначено засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частина 2 ст. 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі (ч. 1 ст. 39 СК України).

Відповідно до ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім`ю.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 41 СК України).

Недійсність шлюбу - це форма відмови держави від визнання укладеного шлюбу як юридично значущого акту, виражена в рішенні суду, винесеному в порядку цивільного судочинства у зв`язку з порушенням встановлених законом умов укладення шлюбу.

Визнання шлюбу недійсним тягне припинення всіх правових наслідків його укладення та є подібним за наслідками до розірвання шлюбу.

Згідно з ст. 42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що якщо на час вирішення позову про визнання шлюбу недійсним відпали обставини, які відповідно до закону були перешкодою для його укладення (особа досягла шлюбного віку або була поновлена в дієздатності; померла особа, за наявності шлюбу з якою укладався новий шлюб, тощо), суд відмовляє в позові й одночасно визнає, що шлюб є дійсним починаючи з дня, коли відпала така перешкода.

Аналогічні положення містяться в приписах ч. ч. 1, 5 ст. 39 СК України, відповідно до яких недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

Як роз`яснено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з Сімейним кодексом шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 Сімейного кодексу України), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою, особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 Сімейного кодексу України).

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень Сімейного кодексу України та зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім`ю чи про його відсутність.

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_1 стверджує, що документів про реєстрацію шлюбу з ОСОБА_4 не підписував, своєї згоди на укладення шлюбу не надавав, в будь-яких сімейних стосунках з останньою не перебував. До 2024 року позивачу не було відомо про оспорюваний шлюб. Жодних реальних дій для створення сім`ї, ні позивач, ні ОСОБА_2 не вчиняли.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, позивач, на час реєстрації оспорюваного шлюбу вже перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , який було розірвано 28 березня 2001 року, та у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_10 , що суд описав вище. Відомості, що шлюб, укладений з ОСОБА_11 було розірвано, на дату ухвалення судом рішення, відсутні. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 також не розірвано.

Отже, зареєстрований 05 жовтня 2000 року між сторонами шлюб виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис за № 14, є недійсним в силу ст. ст. 15, 17, 45 КпШС України, ч. 1 ст. 39 СК України, оскільки позивач, на час його укладення, вже перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 до 28 березня 2001 року, та в подальшому із ОСОБА_11 , і цей шлюб є дійсним, що випливає зі змісту ч. 5 ст. 39 СК України.

Згідно ч. 5 ст. 39 СК України, якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до припинення (визнання недійсною) дії актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

Згідно з ст. 44 СК України, у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 СК України, недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

За встановлених обставин, оскільки існує не спростований актовий запис про укладення шлюбу між сторонами, однак без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, взявши до уваги факт перебування ОСОБА_1 в іншому шлюбі на час реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , суд виснує, що позов підлягає до задоволення, а укладений між сторонами шлюб визнанню недійсним від дня його державної реєстрації.

Суд звертає увагу на те, що ст. 45 КпШС України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, визначала підстави і порядок визнання шлюбу недійсним тількив в судовому порядку.

У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Так, як відповідачка визнала позов, то слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 05 жовтня 2000 року виконавчим комітетом Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 14, визнати недійсним від дня його державної реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсотп`ять),60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя О. Герчаківська