Справа № 149/2833/25
Провадження №2/149/1182/25
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.10.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М.В.

за участі секретаря Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,третя особа: ОСОБА_4 про визнання права власності на майно

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду перебуває вказана цивільна справа. Позивач позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , який за життя був власником 50% домоволодіння за АДРЕСА_1 . Позивач спадщину після смерті батька прийняв у зв"язку з чим була заведена спадкова справа. Однак прийнятиу спадщину 50% домоволодіння за АДРЕСА_1 позивач не може, оскільки спадкодавець помер на території РФ. Враховуючи наведене, просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Причини неявки відповідача ОСОБА_3 , представника Хмільницької міської ради та третьої особи ОСОБА_4 , які належно повідомлялись про день та час розгляду справи , суду не відомо.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на території РФ помер ОСОБА_5 (а.с. 5), який за життя був власником 50 % домоволодіння за АДРЕСА_1 (а.с. 6) Згідно технічного паспорту на житловий будинок за домоволодінням АДРЕСА_1 не рахуються самовільно збудовані споруди (а.с. 7-11). Позивач являється сином померлого ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про народження (а.с. 17)

Згідно спадкової справи позивач прийняв спадщину після смерті батька про що подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 35-70)

1 грудня 2022 року прийнято Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року».

Даний Закон передбачає: зупинення дії у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22 січня 1993 року; Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28 березня 1997 року; вихід з Конвенції 1993 року та Протоколу 1997 року.

На підставі цього Закону Україна вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Дія Конвенції від 22.01.1993 року та Протоколу від 28.03.1997 року зупинена з 27.12.2022 року.

Згідно з п.1.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріусами України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діяла на час смерті спадкодавця) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо спадкодавець, якому майно належало на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» в редакції, яка діяла на день смерті спадкодавця передбачала, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 відкрита у відповідності до статті 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", оскільки до складу спадкового майна входить нерухоме майно житловий будинок, який знаходиться на території України.

Інші заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини в спадковій справі відсутні.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтями 1216-1218 ЦК визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач, являючись спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька спадщину прийняв, подавши нотаріусу відповідну заяву та було заведено спадкову справу.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно позивач позбавлений можливості у зв"язку з тим, що свідоцтво про смерть спадкодавця видано на території РФ.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з викладеного, суд вважає доведеним наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на 50% домоволодіння за АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5 , який помер на території РФ у 2018 році.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 50% домоволодіння за АДРЕСА_1 , які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Марина РОБАК