Справа № 199/8224/25
УХВАЛА

про зміну предмету позову та заміну відповідачів

27 жовтня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кахикало А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача-2 - Лехтер М.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача про зміну предмету позову та заміну неналежних відповідачів на належного у цивільній справі № 199/8224/25 за позовом ОСОБА_2 до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, Міністерства юстиції України, треті особи - Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна спрва за позовом ОСОБА_2 до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, Міністерства юстиції України, треті особи - Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про звільнення майна з-під арешту.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача заявила клопотання про витребування доказів, які мють значення для справи. Просить витребувати у Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ( ; 49083, м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9) матеріали справи N?2-910/1994 за позовом (мовою оригіналу) « ОСОБА_3 к ОСОБА_4 , 2-й государственной нотариальной конторе г.Днепропетровска о признании договора дарения жилого дома недействительным» для з`ясування змісту спірних правовідносин, отримання інформації щодо особи за заявою якої було накладено арешт на майно позивача та дійсності підстав для його накладення. Витребувати у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори (; 49023, місто Дніпро, вулиця Радистів, б. 8 )

копії усіх без винятку документів, що стали підставою внесення заборон на відчуження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованих:

11.04.2007 12:55:39 за № 4782708 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд.14, підстава обтяження -ухвала, б/н, Нарсуд, Амур-Нижнедніпровський р-н; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле , состояние: добудоване , статус: жиле . адреса: АДРЕСА_1 ., власник: ОСОБА_5 , додаткові дані: Архівний номер: 4544DNIPER1, Архівна дата: 26.07.1997, Дата виникнення: 26.08.1994, № реєстри: 349-21, внутр. №5101153В28ЕЕ212B4655

24.04.2007 12:48:05 за № 4858139 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Данила Галицького, буд.14, Підстава обтяження: ухвала, б/н, 02.06.1994, Нарсуд, Амур-Нижнедніпровський р-н; Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_6 (рос.- ОСОБА_3 ), Додаткові дані: Архівний номер: 21312 DNIPER1, Архівна дата: 14.08.1997, Дата виникнення: 18.04.1995, № реестра: 2361-21, внутр. № 5601152F29ЕЕ5А295222/», зокрема, але не виключно: повідомлення Амур-Нижньодніпровського народного суду м. Дніпропетровська з написом державного нотаріуса про накладення заборони відчуження; витяги з алфавітних книг обліку відчуження і арештів нерухомого майна з записом про накладення заборони відчуження на домоволодіння, виписку з Єдиного реєстру для реєстрації заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.З огляду на те, що позивач не була стороною у справі N?2-910/1994 та не має права ознайомитися з матеріалами справи, а також відсутність оприлюднених текстів судових рішень в ЄДРСР в даній справі, то позивач не має можливості отримати дані докази самостійно.

Ухвалою суду від 05.09.2025 року було витребувано вищевказані докази, які надійшли до суду. 06.10.2025 представник позивача ознайомилася з наданими на ухвалу суду від 05.09.2025 матеріалами судової справи N?2-910/1994, де, серед іншого, наявна ухвала від 26.08.1994, якою арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений ухвалою від 02.06.1994 було знято. Як вказує представник позивача вбачається, що обтяження з будинку позивача вже знято, однак дана інформація відсутня в архівній частині Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а отже зміст порушеного права позивача є іншим. Зокрема, домоволодіння позивачки на законних підставах належить їй, однак її право розпоряджатися ним обмежено обтяженням, скасування якого вчасно не зареєстровано в державному реєстрі.

21.10.2025 року представником позивача подано клопотання про зміну предмету позову та заміну неналежних відповідачів на належного, в обґрунтування якого зазначено наступне.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, за загальним правилом саме власнику належить правоможність вчинення правочинів, спрямованих на розпорядженням його майном (див. пункт 99 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2020 у справі N 826/20221/16).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша та друга статті 321 ЦК України).

Вказані обставини передбачають обрання іншого способу захисту, що й є підставою подання даної заяви.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У підпунктах 11.82-11.85 постанови від 09.02.2022 у справі N 910/6939/20 та підпунктах 8.43-8.46 постанови від 16.11.2022 у справі №911/3135/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 у справі N 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі N 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі N 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі N 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі N 145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі N 911/3135/20 (підпункт 8.47)).

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон N 1952), у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Процедура внесення державним реєстратором відомостей до Реєстру регламентована Законом №1952-IV. За загальним правилом, у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав чи їх обтяжень, державний реєстратор повинен керуватися нормами Закону №1952-IV, чинними на момент вчинення ним дій на підставі такого судового рішення (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пункті 127 постанови від 21.12.2022 у справі N 914/2350/18 (914/608/20)).

Абзацами другим- четвертим частини третьої статті 26 Закону №1952 передбачено, зокрема, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону.

За змістом пункту 9 частини першої статті 27 Закону №1952 у чинній редакції державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

У Постанові ВП ВС від 10 квітня 2024 року у справі №496/1059/18 суд виснував, що належною позовною вимогою у разі усунення перешкод у користуванні майном при накладеному обтяженні, яке не має чинності є скасування відповідного запису, а не його вилучення з реєстру:

«ОСОБА_1 обґрунтовує заявлені ним вимоги про вилучення Записів з Реєстру наявністю в нього права власності на Земельну ділянку та незаконністю реєстрації за Товариством права іпотеки на підставі Договору, що створює для позивача перешкоди в реалізації правоможності власника на розпорядження цим нерухомим майном.

Виходячи з мети позову ОСОБА_1, який спрямовано на усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження Земельною ділянкою, а також наведених у позові обґрунтувань заявлену позивачем вимогу вилучити Записи з Реєстру слід інтерпретувати як вимогу про скасування державної реєстрації права іпотеки Товариства на Земельну ділянку.»

З огляду на вказазане, вбачається, що належним способом захисту порушеного права позивача є скасування записів про арешт майна, що ій належить

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України - крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала (ч. 4 ст. 51 ЦПК України).

Обґрунтування належності у осіб процесуальної правосуб?єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача (статті 5, 122 ЦПК). Особа, яка порушує процес, повинна зазначити в позовній заяві до суду точну назву позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, а також викласти обставини, що обгрунтовують вимогу позивача, тобто що право вимоги належить особі, яка вказана позивачем, а обов?язок покладений на особу, зазначену в заяві відповідачем. При розгляді справи в суді вважається, що сторони є належними.

Належними сторонами в цивільній справі є особи, відносно яких є дані про те, що вони можуть бути суб?єктами спірних матеріальних правовідносин. Належний позивач особа, якій належить право вимоги; належний відповідач особа, котра повинна відповідати за позовом.

Обгрунтування належності у осіб процесуальної правосуб?єктності позивача і відповідача покладається на позивача та осіб, які порушують процес на захист прав та інтересів позивача. Під час прийому позовної заяви до розгляду, на основі норм матеріального права, суд визначає чи є сторони належними. Відповідно, позивач і відповідач визнаються належними сторонами, якщо є припущення вважати, що вони с носіями спірного права або охоронюваного законом інтересу.

Неналежними сторонами в цивільному процесі будуть ті особи, які не є суб?єктами права вимоги чи несення обов`язку.

Неналежний позивач- це особа, якій не належить право вимоги по пред`явленому в суді позову, а неналежним відповідачем та особа, що не повинна відповідати по пред?явленому до неї в суді позову.

Так, при визначенні того, чи є відповідач належним або неналежним, вирішальне значення має приналежність спірних прав і обов?язків. Належна сторона є носієм або спірних прав, або спірних обов?язків. Неналежний відповідач - особа, відносно до якої за матеріалами справи виключається припущення про те, що вона є суб?єктом спірного правовідношення.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦІПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом ст. 46, 47 ЦІК України сторони мають бути наділені цивільними правоздатністю та дієздатністю.

Заміна неналежної сторони належною можлива в суді першої інстанції протягом

усього часу розгляду справи, про що суд постановляє мотивовану ухвалу.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Чинним цивільно процесуальним законодавством визначено право саме за позивачем визначати відповідача за своїм позовом.

Отже, як вказано вище позивач вважає, що належним способом захисту її прав розпорядження майном є скасування записів про арешт майна, що їй належить в архівній частині Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Як вбачається вказаний позивачем поточний відповідач-1, Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, не має повноважень скасувати записи у Державному реєстрі, а отже не може бути належним відповідачем з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1844/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 р. за №2102/22414) «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна» з 01.01.2013 вступає в силу припинення доступу державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, приватних нотаріусів до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, а реєстраторів бюро технічної інвентаризації - до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Однак забезпечено доступ державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам як спеціальним суб`єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, до даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та користування даними зазначених реєстрів на безоплатній основі.

Отже повноваження та обов`язок вносити чи скасовувати записи про речові права на нерухоме майно чи їх обтяження належить державним реєстраторам.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону №1952 Державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний, приватний виконавець - у разі накладення/зняття таким виконавцем арешту на нерухоме майно під час примусового виконання рішень відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №1982- Організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав:

виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно п.9 ч.1 ст. 1 Закону №1952 саме державний реєстратор здійснюює реєстраційні дії (державна реєстрація прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, а також інші дії, що державним реєстратором у Державному реєстрі прав, крім надання інформації з цього реєстру).

Згідно ч.1 ст. 11 Закону №1952 - Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

В той час коли, відповідно до ч.1 ст. 7 Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

«1. Міністерство юстиції України:

1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав;

2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав;

3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем;

4) організовує роботу, пов`язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав;

5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом;

6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом;

Таким чином, обов`язок скасування реєстраційних записів віднесено до компетенції саме державних реєстраторів, а не Міністерства юстиції України (відповідача-2), яке теж в такому випадку є неналежним відповідачем.

В свою чергу державні реєстратори перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, тобто не є самостійними носіями обов`язків.

Як вказує представник позивача, на території міста Дніпра суб`єктом державної реєстрації прав є Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (Код ; 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Яворницького Дмитра, будинок 75), який зокрема у своєму складі має Відділ реєстрації майнових прав та всі Центри надання адміністративних послуг м. Дніпра.

Відповідно до Положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, яке затверджене рішенням Дніпровської міської ради №101/9 від 28.07.2021:

2.2. Департамент у межах своїх повноважень має право від імені та в інтересах Дніпровської міської територіальної громади самостійно укладати угоди, договори і контракти з юридичними та фізичними особами, набувати майнові права та немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем і третьою особою у судах усіх інстанцій, укладати мирові угоди.

3.1. Метою Департаменту є забезпечення реалізації державної політики сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації актів цивільного стану, формування та ведення Реєстру територіальної громади, реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб, передачі та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання / перебування до Єдиного державного демографічного реєстру, реалізація державної політики з питань Продовження додатка обліку місця реєстрації фізичних осіб та видачі довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб, а також у сферах обліку і технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, надання адміністративних послуг і видачі документів дозвільного характеру у межах повноважень і спосіб, передбачені законодавством України, нормативноправовими актами та цим Положенням.

3.2. Основними завданнями Департаменту є: - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто офіційне визнання і підтвердження фактів набуття, змін або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

4.1. Департамент у встановленому порядку:

4.1.1. Забезпечує проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до закону.

4.1.16. Забезпечує роботу представників суб`єктів надання адміністративних послуг у ЦНАП.

4.1.17. Проводить аналіз та опрацювання інформації з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації актів цивільного стану, ведення Реєстру територіальної громади, реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання / перебування осіб, передачі інформації та/або внесення у встановленому порядку відомостей про реєстрацію до державних реєстрів, обліку і забезпечення послуг технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, надання адміністративних послуг і видачі документів дозвільного характеру через ЦНАП.

Щодо того питання яким чином саме Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради порушує право позивачки на користування майном, то зазначаю наступне.

З матеріалів справи №199/8224/25 вбачається, що ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі N?2-910/1994 від 26.08.1994, якою арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що був накладений ухвалою від 02.06.1994 було знято, направлявся у 1994 році на реєстрацію для виконання, але знятий не був, навпаки - датою цієї ухвали зареєстровано нове обтяження. У зв`язку із законодавчими та структурними змінами органів реєстрації з того часу правонаступником обов`язку здійснити відповідну реєстрацію є саме ця юридична особа, тому позовна вимога звертається саме до неї.

Оскільки підготовче провадження в даній справі не завершено, з урахуванням вимог ст.ст. 43, 49, 51 ЦПК України вважаю за можливе задовольнити клопотання представника позивача про заміну предмету позову та заміну неналежних відповідачів на неалежного.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.43, 49, 51, 64, 182-183, 197, 198, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Постольник О.С. про заміну предмету позову та заміну неналежних відповідачів на неалежного - задовольнити.

Змінити предмет позову у справі № 199/8224/25 за позовною заявою ОСОБА_2 до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, Міністерства юстиції України, треті особи - Четверта Дніпровська державна нотаріальна контора, Друга Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про звільнення майна з-під арешту на наступний :

«1.Скасувати обтяження (арешти) жилого будинку з надвірними будівлями, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав: 020), що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ), які внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 11.04.2007 та 24.04.2007 Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області та містяться в архівній частині Державного реєстру речових прав на нерухоме майно:

«1.Тип обтяження: арешт (архівний запис)

Реєстраційний номер обтяження: 4782708

Зареєстровано: 11.04.2007 12:55:39 за № 4782708 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Данила Галицького, буд.14, ;

Підстава обтяження: ухвала, б/н, Нарсуд, Амур-Нижнедніпровський р-н

Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле , состояние: добудоване , статус: жиле . адреса: АДРЕСА_1.

Власник: ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , Причина відсутності коду: архівний запис

Додаткові дані: Архівний номер: 4544DNIPER1, Архівна дата: 26.07.1997, Дата виникнення: 26.08.1994, № реєстри: 349-21, внутр. №5101153В28ЕЕ212B4655;

2.Тип обтяження: арешт (архівний запис)

Реєстраційний номер обтяження: 4858139

Зареєстровано: 24.04.2007 12:48:05 за № 4858139 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області, 49102, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул. Данила Галицького, буд.14, ;

Підстава обтяження: ухвала, б/н, 02.06.1994, Нарсуд, Амур-Нижнедніпровський р-н

Об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 Власник: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

Причина відсутності коду: архівний запис Додаткові дані: Архівний номер: 21312 DNIPER1, Архівна дата: 14.08.1997, Дата виникнення: 18.04.1995, № реестра: 2361-21, внутр. № 5601152F29ЕЕ5А295222».

Замінити у цивільній справі у справі № 199/8224/25 неналежних відповідачів: відповідач-1 Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області (Код ; м. Дніпро вул. Данила Галицького, буд. 14) та відповідач -2 Міністерство юстиції України (Код ; 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок, 13) на належного відповідача:

Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (Код ; Адреса юридична: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Яворницького Дмитра, будинок 75; Адреса фактична: місто Дніпро, вулиця Старокозацька (вулиця Комсомольська) 58, кабінет 213; Телефон: НОМЕР_2 ; E-mail: ).

Підготовче судове засідання відкласти на 17 листопада 2025 року о 10 год. 00 хв.

Копію ухвали надіслати до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (Код ; Адреса юридична: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пр.Яворницького Дмитра, будинок 75; Адреса фактична: місто Дніпро, вулиця Старокозацька (вулиця Комсомольська) 58, кабінет 213; Телефон: НОМЕР_2 ; E-mail: ).

Інформацію щодо справи, яка розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі "Судова влада України" в мережі Інтернет за вебадресою: https://an.dp.court.gov.ua/sud0401.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Кошля

27.10.2025