Справа № 465/9184/24
Провадження 2/465/1384/25
РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якій, після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 117300 грн та судові витрати.

Позов обґрунтовує тим, що 14.10.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Луцевич М.Д., зареєстрований в реєстрі за № 862 (далі - Договір). ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти (позику) в сумі 120 000.00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути суму позики на умовах, що передбачені цим договором. Відповідачка повинна була повернути кошти до 01.11.2024 року. Відповідачка отримала вказані кошти, про що зазначено у п.2.2 Договору, однак свої зобов`язання за договором повністю не виконала. Погасила борг лише в сумі 2700 грн. У зв`язку з порушення відповідачкою договірних зобов`язань по поверненню грошових коштів, просить суд стягнути з відповідачки на її користь грошову суму у розмірі 117300,00 грн.

Ухвалою суду від 20 січня 2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи та не подала відзиву, тому, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 14.10.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Луцевич М.Д., зареєстрований в реєстрі за № 862.

Згідно з п. 1.1. Договору ОСОБА_1 дорівна передає у власність ОСОБА_2 грошові кошти (позику) в сумі 120 000.00 грн (сто двадцять тисяч гривень 00 копійок), а ОСОБА_2 зобов`язується повернути суму позики на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, позивачка надає відповідачці позику на умовах строковості та повернення наданих грошових коштів терміном з 14.10.2024 до 01.11.2024.

Згідно з п. 2.2. Договору, відповідачка своїм підписом під цим договором підтвердила, що грошові кошти (позика) в сумі 120000, 00 грн., отримані від позивачки до підписання договору.

Відповідно до заяви позивачки, відповідачка погасила борг в сумі 2700 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з умовами ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Судом встановлено, що відповідачка договірні зобов`язання за договором від 14 жовтня 2024 року не виконала, а тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки суму неповернутих грошових коштів переданих за договором позики в розмірі 117300,00 гривень, що відповідає вимогам статей 1046, 533 ЦК України.

В свою чергу, відповідачкою не надано суду доказів того, що договір позики, який укладено між сторонами є нечинними, його дійсність не спростована.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши наявні у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з огляду на те що спір виник в наслідок дій відповідачки, суд вважає за необхідне стягнути повну суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. з відповідачки на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14.10.2024 року в сумі 117300 (сто сімнадцять тисяч триста гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 29 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.