Справа № 505/3623/25
№ 2-н/505/209/2025
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Ващук О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський квартал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський квартал» в особі директора Кожина Д.С., звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 в розмірі 18461,13 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Згідно ч. 1 ст.30 ЦПК України вимоги, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 Верховний Суд зазначив, що житлово-комунальні послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а тому позови про стягнення заборгованості з їх оплати повинні пред`являтися за місцем знаходження цього майна за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Крім того, у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості з оплати за послуги за житлово-комунальні послуги розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

З матеріалів справи встановлено, що заявленою вимогою у даній справі є стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно на них поширюється виключна підсудність, через що інша підсудність застосуванню не підлягає.

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Подільському міськрайонному суду Одеської області.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин, оскільки вимоги стягувача про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги виникли з приводу нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно дана заява подана з порушенням правил виключної підсудності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись п.9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України,

ухвалила:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський квартал» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О.В. Ващук