Справа № 533/763/25
Провадження № 2-о/533/20/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання - Заворотної К.Ю.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представниці заявниці - адвоката Юрченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2025 року представниця заявниці ОСОБА_1 - адвокат Юрченко Аліна Валентинівна від імені та в інтересах заявниці звернулася до Козельщинського районного суду Полтавської області зі заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, у якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності ОСОБА_1 архівної довідки № 01-07/34 від 27.02.2024 з книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Рядянська Україна» с. Пригарівка Козельщинського району Полтавської області з 1988 по 2000 рік, виданої Об`єднаним трудовим архівом Козельщинської селищної ради.

Процесуальні рішення/дії у справі

Ухвалою суду від 18 вересня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі у порядку окремого провадження, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 жовтня 2025 року (а.с. 34-35).

02 жовтня 2025 року від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на заяву (а.с. 41-45).

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представниця заяву про встановлення факту правовстановлюючого документу підтримали та просили задовольнити.

Заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області явку представника у судове засідання не забезпечило, належним чином повідомлене про дату та час судового засідання, у відзиві просило розгляд справи здійснювати без участі представника.

Аргументи сторін

Позиція заявниці (а.с. 2-3)

Заява обґрунтована тим, що заявниця - ОСОБА_1 06.03.2024 звернулася до сектору призначення їй пенсії по інвалідності, однак рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 13.03.2024 № 01 їй було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у написанні її анкетних даних в архівній довідці № 01-07/34 від 27.02.2024.

Представниця заявниці зазначала, що відповідно до архівної довідки за період з 1988 по 2000 рік прізвище, ім`я та по батькові заявниці вказано « ОСОБА_2 (повар, зав складом ГСМ)» замість правильного « ОСОБА_1 », що унеможливлює зарахувати наявний у заявниці страховий стаж у період роботи у колгоспі «Радянська Україна» с. Пригарівка Козельщинського району Полтавської області у зв`язку з виявленими помилками у написанні її імені в архівній довідці.

Окрім того, представниця заявниці звертала увагу суду на те, що у квітні 2024 року заявниця вже зверталася з такою ж заявою з цим самим предметом та з цих самих підстав до суду, проте заінтересованою особою було подано відзив на дану заяву в зв`язку з наявністю спору про право. В подальшому заявницею було подано клопотання про залишення заяви без розгляду, яке ухвалою Козельщинського районного суду від 23.04.2024 по справі № 533/305/24 було задоволено та залишено заяву без розгляду.

Після чого адвокатом Юрченко А.В. було подано до Полтавського окружного адміністративного суду адміністративну позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 про визнання бездіяльності органу ПФУ протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 440/5492/24 частково задоволено позовні вимоги заявниці, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 01 від 13.03.2024 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 березня 2024 року про призначення пенсії по інвалідності, зарахувавши до її страхового стажу період навчання з 01 вересня 1985 року по 20 липня 1987 року у Середньому професійно-технічному училищі № 26 м. Кременчука та період роботи з 21 липня 1987 року по 11 квітня 1988 молодшим продавцем магазину 326 Кременчуцького оптово-роздрібного плодоовочевого комбінату.

Однак, у частині зарахування до страхового стажу заявниці періоду роботи у колгоспі «Радянська Україна» с. Пригарівка Козельщинського району з 1988 по 2000 роки вказаним рішенням заявниці було відмовлено з підстав відсутності трудової книжки колгоспника та помилковим внесенням уповноваженим працівником колгоспу запису про роботу у відомостях про нагороди у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Також вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 роз`яснено про необхідність звернення до суду зі заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Єдиним способом захисту заявниці її права на отримання пенсії по інвалідності є саме встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, а саме: архівної довідки № 01-07/34 від 27.02.2024 з книг обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Радянська Україна» с. Пригарівка Козельщинського району Полтавської області з 1988 по 2000 рік, виданої Об`єднаним трудовим архівом Козельщинської селищної ради.

При нормативному обґрунтуванні заяви заявниця посилалася на Закон України «Про пенсійне забезпечення», п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Постанову Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представниця адвокат Юрченко А.В. заяву підтримали та просили її задовольнити. Заявниця пояснила, що від народження її ім`я було ОСОБА_3 , після укладення шлюбу у 1994 році їй чомусь у паспорті зробили запис імені « ОСОБА_3 ». Вона на це не звернула увагу, не думала, що це має якесь значення. Пояснила, що має другу групу інвалідності, а пенсію отримати не може. Весь час проживала у с. Панасівка, контора колгоспу була у с. Пригарівка, це десь приблизно 2 км від с. Панасівка, але її робоче місце (заправка - заправщиком, склад - завскладом) було саме у с. Панасівка.

Позиція заінтересованої особи (а.с. 41-42)

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі - ГУ ПФУ або орган Пенсійного фонду України) не погодилося зі заявою ОСОБА_1 .

У відзиві на заяву ГУ ПФУ просило заяву заявниці про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без розгляду.

Орган ПФУ стверджував, що заявницею не надано доказів, що архівна довідка належить заявниці. Зауважував, що архівна довідка не є правовстановлюючим документом, а таким правовстановлюючим документом є трудова книжка, яка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне їй для перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію. Враховуючи наведене, орган ПФУ уважав, що заява про встановлення фактів повинна бути залишена без розгляду.

При нормативному обґрунтуванні заперечень заінтересована особа посилалася на статті 293, 294. 315, 318 Цивільного процесуального кодексу України, Постанову Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та висновки Верховного суду у справі № 320/948/18 (постанова суду від 10 квітня 2019 року), у справі № 287/167/18-ц (постанова суду від 30 січня 2020 року), у справі № 214/1309/21 (постанова суду від 23 січня 2023 року), у справі № 539/4118/19 (постанова суду від 23 травня 2022 року).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Заявниця має таке повне прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Козельщинським РВ УМВС України в Полтавській області 07 червня 2000 року (а.с. 4-6), копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.7). На сторінці 2 паспорту прізвище, ім`я, по батькові зазначено російською мовою: ОСОБА_1 .

На сторінці 12 паспорту міститься відмітка про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 12.10.1988.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.11.1970 вбачається, що від народження заявниця мала прізвище та ім`я ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 49).

Після укладення шлюбу 23.06.1994 ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.06.1994 (а.с. 49 на звороті).

У матеріалах справи міститься копія трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 20 липня 1987 року, яка видана на ім`я «(ОСОБА_1 » (запис виконано російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-10).

На сторінці 24 трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 (а.с. 10) у розділі "Сведения о поощрениях" вчинено записи про роботу у 1988-2000 роках, що скріплені підписом від імені директора ПСП "Україна" та скріплені печаткою ПСП "Україна" (ідентифікаційний код 30827340).

27.02.2024 комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради заявниці ОСОБА_1 видано архівну довідку № 01-07/34, відповідно до якої у книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Радянська Україна» с. Пригарівка Пригарівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області значиться: 1988-2000 рік - ОСОБА_2 (повар, зав. складом ГСМ)*. Кількість відпрацьованих людино-днів: за 1988 рік відпрацьовано 164 людино-днів, встановлений мінімум 115 людино-днів; за 1989 рік відпрацьовано 293 людино-днів, встановлений мінімум 210 людино-днів; за 1990 рік відпрацьовано 306 людино-днів, встановлений мінімум 210 людино-днів; за 1991 рік відпрацьовано 285 людино-днів, встановлений мінімум 210 людино-днів; за 1992 рік відпрацьовано 305 людино-днів, встановлений мінімум 210 людино-днів; за 1993 рік відпрацьовано 297 людино-днів, встановлений мінімум 200 людино-днів; за 1994 рік відпрацьовано 129 людино-днів, встановлений мінімум 200 людино-днів, «Пов. прич. Пр.№1 від 09.02.1994»; за 1995 рік відпрацьовано 304 людино-днів, встановлений мінімум 200 людино-днів; за 1996 рік відпрацьовано 277 людино-днів, встановлений мінімум 200 людино-днів; за 1997 рік відпрацьовано 304 людино-днів, встановлений мінімум 190 людино-днів; за 1998 рік відпрацьовано 279 людино-днів, встановлений мінімум 190 людино-днів; за 1999 рік відпрацьовано 234 людино-днів, встановлений мінімум 190 людино-днів; за 2000 рік відпрацьовано 234 людино-днів, встановлений мінімум відсутні дані. (а.с. 12 на звороті).

Довідка видана на підставі книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Радянська Україна» с. Пригарівка Козельщинського району Полтавської області за 1988-2000 рік, які передані на зберігання.

Записи про трудовий стаж у 1988-2000 роках у трудовій книжці повністю співпадають з відомостями про трудовий стаж за той самий період, відображеними в архівній довідці.

Відповідно до копії архівної довідки від 27.02.2024 № 01-07/34б, виданої заявниці ОСОБА_1 комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради, у документах КСП «Україна» та ПСП «Україна» с. Пригарівка Козельщинського району Полтавської області за 1988-2000 роки, які передані на зберігання, відсутні інші особи з прізвищем, ім`ям, по-батькові « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_1 » (а.с. 12).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 13 березня 2024 року № 01 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу (а.с. 11).

Вказане рішення вмотивовано тим, що вік заявниці 53 роки 04 місяці. Відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу роботи на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. Зокрема для осіб з інвалідністю ІІ та ІІІ групи від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років. Страховий стаж особи становить 05 років 05 місяців 25 днів. За доданими документами до страхового стажу не враховано, зокрема, період роботи у колгоспі "Радянська Україна" згідно з архівною довідкою № 01-07/34 від 27.02.2024, виданої Комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради, оскільки у вищезазначених документах зазначено ім`я « ОСОБА_3 » не відповідає імені « ОСОБА_3 » згідно з паспортними даними та в свідоцтві про шлюб зазначено ім`я « ОСОБА_3 ».

Згідно з довідкою відділу обслуговування громадян № 5 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (а.с.13) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та станом на 22.03.2024 ніяких видів пенсії не отримує. ОСОБА_1 не має права на пенсію у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 по справі № 440/5492/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії частково задоволено. У задоволенні позовної вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до загального страхового стажу, який дає право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1988 по 2000 роки, - відмовлено (а.с. 14-18).

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду обґрунтоване тим, що позивачем не надано до пенсійного органу судового рішення про встановлення факту належності документів, у яких зазначено ім`я, що не збігається з іменем позивача, що зазначене у паспорті громадянина України. Ім`я, зазначене у довідці Комунальної установи Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради від 27.02.2024 № 01-07/34 - " ОСОБА_3 " не відповідає імені позивача " ОСОБА_3 " у паспорті серії НОМЕР_2 .

Окружним місцевим адміністративним судом також роз`яснено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Натомість, у пенсійного органу та у адміністративного суду відсутні повноваження встановлення юридичних фактів.

Свідок ОСОБА_8 (односелець заявниці) у судовому засіданні пояснив, що він також з 1987 року по 2000 рік працював у колгоспі «Радянська Україна» механізатором, комбайнером, водієм, трактористом. Свій трудовий стаж у колгоспі підтвердив трудової книжкою колгоспника, оригінал якої оглянуто судом у судовому засіданні, а копія долучена до матеріалів справи. Свідок підтвердив під присягою, що заявниця також у цей час працювала у колгоспі на заправці. З наданої свідком трудової книжки також встановлено, що колгосп було реформовано спочатку у Приватне сільськогосподарське підприємство «Україна», а потім - у Колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» (ідентифікаційний код 03771293).

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вони зі заявницею подруги з дитинства, однокласниці та сусідки. Під присягою підтвердила, що заявниця з 1988 року працювала на заправній станції у колгоспі, а свідок у цей же час на «вісовій вісовщиком», у 1989 році свідок пішла вчитися, після чого повернулася до колгоспу, де працювала техніком штучного осіменіння до 2000 року. Свій трудовий стаж у колгоспі свідок підтвердила трудовою книжкою колгоспника, оригінал якої досліджено у судовому засіданні, а копія долучена до матеріалів справи. З наданої свідком трудової книжки колгоспника також встановлено, що 06.02.2020 колгосп «Радянська Україна, де працювала свідок, було реформовано у Приватне сільськогосподарське підприємство «Україна», а у подальшому у Колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» (ідентифікаційний код 03771293).

Застосовані судом норми права та правові позиції Верховного Суду

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 та п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого ПКМУ від 12.08.1993 № 637 (надалі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження.

За паспортом ім`я заявниці є « ОСОБА_3 » (українською мовою) та « ОСОБА_3 » (російською мовою). У свідоцтві про народження ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_3 », у свідоцтві про укладення шлюбу як - « ОСОБА_3 ».

Архівна довідка (про яку йдеться у заяві та яка є важливою для заявці як правовстановлюючий документ, що підтверджує її трудовий стаж) видана (адресована) на ім`я ОСОБА_1 . Архівна установа підтвердила заявниці наявність у неї трудового стажу у колгоспі «Радянська Україна» за період роботи з 1988 по 2000 рік. Архівна довідка видана на підставі книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу «Радянська Україна», яка передана на зберігання до архіву. Однак у книгах обліку, переданих на зберігання до архіву», ім`я заявниці значиться як « ОСОБА_3 », що відповідає запису російською мовою у паспорті заявниці « ОСОБА_3 » та запису у свідоцтві про народження - « ОСОБА_3 ».

Факт проживання заявниці у Козельщинському районі Полтавської області у 1988-2000 роки та факт роботи заявниці у колгоспі «Радянська Україна» також підтвердили свідки, які у цей час також проживали у тому ж населеному пункті (с. Панасівка Козельщинського району) та працювали у тому ж колгоспі «Радянська Україна», який у подальшому було реорганізовано у ПСП «Україна» та «КСП «Україна».

Записи про трудовий стаж у 1988-2000 роках у трудовій книжці повністю співпадають з відомостями про трудовий стаж за той самий період, відображеними в архівній довідці.

Отже немає сумніву у тому, що архівна довідка видана була саме на ім`я ОСОБА_1 , та відомості, що відображені у довідці, стосуються саме заявниці та її трудового стажу.

З цих підстав суд відхиляє доводи органу ПФУ про відсутність доказів, що архівна довідка належить (видалася) саме заявниці. Відомості про те, що така довідка могла би видаватися іншій особі зі схожим іменем, по батькові та прізвищем - відсутні. Більш того, архівна установа підтвердила, що документи КСП «Україна» та ПСП «Україна» не містять відомості про інших осіб з власним іменем « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_1 ».

Разом з тим, розбіжності у написані імені заявниці « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 » стали перешкодою для отримання заявницею пенсії по інвалідності, що вбачається з копії рішення органу ПФУ.

Фактично органом Пенсійного фонду України не зараховано до страхового стажу заявниці ті періоди роботи, які зазначені в архівній довідці, та у якій ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_3 », а не як « ОСОБА_3 » (українською мовою) або « ОСОБА_3 » (російською мовою) як у паспорті.

Заявниця намагалася оскаржити у судовому порядку рішення ГУ ПФУ, але рішенням Полтавського окружного адміністративного суду їй було відмовлено у захисті права з тих підстав, що нею не надано до пенсійного фонду судового рішення про встановлення факту належності документів, у яких зазначено ім`я, що не збігається з її іменем, що зазначене у паспорті громадянина України.

Такі висновки Полтавського окружного адміністративного суду спонукали заявницю вдруге звернутися до Козельщинського районного суду Полтавської області як місцевого загального суду зі заявою про встановлення факту в окремому провадженні, адже інших шляхів доведення наявності у неї трудового стажу з метою отримання пенсії по інвалідності вона не має.

Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати:

- особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй;

- спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав;

- утриманці померлого для одержання пенсії;

- інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.

Заінтересованими особами залежно від мети встановлення факту можуть бути управління Пенсійного фонду України. При розгляді справ такої категорії суд встановлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд уважає, що відомості в архівній довідці стосуються саме заявниці, а її права підлягають захисту шляхом задоволення заяви про встановлення факту належності архівної довідки, оскільки відсутня можливість встановити такий факт у позасудовому порядку, що позбавляє особу права на отримання пенсії з урахуванням повного трудового (страхового) стажу.

Суд погоджується з аргументами ГУ ПФУ про те, що основним документом про трудову діяльність є трудова книжка, а не архівна довідка. Разом з тим Порядком № 637 також установлено можливість підтверджувати стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) за допомогою інших документів, що підтвердять стаж та, відповідно, право на пенсію. У розумінні Порядку № 637 це можуть бути довідки, видані архівними установами. А якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Твердження органу ПФУ про наявність спору про право на пенсію суд відхиляє, адже саме по собі зазначення у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, як підставу для звернення до суду у порядку окремого провадження, те, що заява подається, зокрема з метою реалізації права на отримання пенсії, не підтверджує наявність спору про право. Судам слід встановлювати між ким існує спір про право, зокрема коло осіб, які оспорюють право заявника. Сама по собі мета встановлення юридичного факту не може свідчити про наявність спору про право. Крім того, суд ураховує, що в адміністративній справі № 440/5492/24, судовим рішенням вже було вирішено спір між заявницею та органом ПФУ. Рішення суду у судовій адміністративній справі № 440/5492/24 набрало законної сили 07.01.2025. Саме у цьому рішенні суд адміністративної юрисдикції, вирішуючи публічно-правовий спір між ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Тернопільській області, висновував, що факт належності архівної довідки заявниці підлягає встановленню у суді загальної юрисдикції у порядку окремого провадження на підставі ст. 293, 315 ЦПК України. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з цим рішенням погодилося та в апеляційному порядку його не оскаржувало. Отже спір між сторонами про право на пенсію вичерпано. Між тим, відмова у встановленні такого факту у судах України в цивільному, чи в адміністративному судочинстві неминуче призведе до порушення права заявниці на доступ до суду та на ефективний судовий захист, що порушить право на справедливий суд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Висновкам Верховного Суду у справах № 320/948/18, 287/167/18, 214/1309/21, на які посилався орган ПФУ, висновки суду у даній справі не суперечать.

Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення заявниці, її представниці оцінивши покази допитаних у судовому засіданні свідків, проаналізувавши аргументи заінтересованої особи, суд уважає, що вимоги підлягають задоволенню, адже:

- факт, про встановлення якого просить заявниця, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами;

- встановлення факту, про який просила заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежить виникнення у заявниці права на призначення пенсії;

- заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту, про який вона просить суд;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні рішення судом рішення судові витрати не відшкодовуються. Відповідно суд не здійснює розподіл судових витрат на користь заявника..

Оскільки інше законом не встановлено, судові витрати позивачки відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 76, 78, 80, 89, 102, 258, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, нормами матеріального права, наведеними у мотивувальній частині рішення суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Установити факт, що має юридичне значення, а саме: належність саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , архівної довідки від 27.02.2024 № 01-07/34, виданої Комунальною установою Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ; тел.: НОМЕР_6 ).

Представник заявника: адвокат Юрченко Аліна Валентинівна (адреса: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; тел.: НОМЕР_8 ).

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, буд. 3, м. Тернопіль, 46000; ідентифікаційний код юридичної особи: 14035769; електронна пошта: ).

Повне рішення складено та підписано суддею 30.10.2025. Рішення не проголошувалося у зв`язку з неявкою учасників справи на проголошення.

Суддя В.П. Козир