Справа № 293/1300/25
Провадження № 2/293/793/2025
УХВАЛА

03 листопада 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

28.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності , за змістом якої просить:

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Вишневе Селянщинської сільської ради, згідно державного акта серії ЖТ 11-20№ 000026, виданого на ім`я ОСОБА_3 ;

- внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру та реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд, передусім, виходить з того подана позовна заява повинна бути подана з додержанням вимог, визначених ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За статтею 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Виключенням є спори, що виникають з трудових відносин та малозначні справи, де представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

В цивільному процесі повноваження адвоката як представника підтверджуються в порядку частини 4 статті 62 ЦПК України виключно довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

З дослідженої судом позовної заяви та до даних до неї документів встановлено, що позовна заява підписана Севрук В.І. як представником Рослик О.М.

Водночас, жодних докуменів, які вказували б на те, що особа, яка підписала від імені позивача є адвокатом до позову не надано.

Додана до позову довіреність видана на ім`я Севрук В.І. не є належним доказом в підтвердження повноваженть представника позивача в розумінні ст. 60 ЦПК УКраїни.

При цьому, суд уважає за необхідне зазначити, що враховуючи предмет позову дана категорія справ відноситься до тих, що виключає представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність і не є адвокатом, що регламентує ч.2 ст. 60 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що позовна заява підписана особою, яка не є позивачем та відповідно представником позивача, наділеного правом на звернення із позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача, що є підставою для повернення заяви позивачу відповідно до положень норм п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Керуючись п. 1 ч.4 ст.185, ст.ст. 260,261,353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку повернути позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви, надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

3. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію щодо справи учасники справи можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою сторінки:

https://cr.zt.court.gov.ua/sud0624/.

Ухвала складена та підписана: 03.11.2025

Суддя Людмила ЛОСЬ