Провадження № 2/211/3633/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Грубника О.М., за участю секретаря судових засідань Бодрухіної Є.А., розглянувши у судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської міської військової адміністрації про визнання права власності на квартиру

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулась до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою до Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської міської військової адміністрації про визнання права власності на квартиру, а саме, просять суд визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Квартира має загальну площу 59,1 кв.м, житлову площу 40,3 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує на те, що правовстановлюючим документами на трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 є:

-Договір дарування на частини вищевказаної квартири від 11.02.2013р. зареєстрований приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Редько Ю.А. в реєстрі за №148;

-Свідоцтво про право власності на житло від 20.01.1998 р., зареєстроване в реєстрі за №7262 на частину квартири видане Дружківською міською радою.

На теперішній час оригінал договору дарування, який посвідчує право власності позивача на вищезазначене нерухоме майно, позивачем було втрачено, залишилась тільки копія. Отримати дублікат втраченого документу неможливо, у зв`язку зі смертю приватного нотаріуса Дружківського міського нотаріального округу Редько Ю.А.

З метою отримання дублікату договору купівлі - продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за №148 від 11.02.2013р. і захисту прав позивача, представник позивача звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про надання інформації, чи володіє Міністерство юстиції відомостями, куди саме, до якого архіву були передані справи нотаріуса ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно листа - відповіді від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представнику позивача було повідомлено, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса ОСОБА_2 були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходився у місті Донецьк. При цьому, документи, які зберігалися у Донецькому обласному Державному нотаріальному архіві, що знаходився місті Донецьк, не були вивезені на підконтрольну Уряду України територію. Відомості про стан збереження архіву відсутній.

Відтак, отримати дублікат правовстановлюючого документу наразі неможливо, що позбавляє позивача можливості реалізовувати права власника майна.

На підставі викладеного, представник позивача просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на трьох кімнатну квартиру, загальною площею 59,1 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить йому на підставі Договору дарування на частини вищевказаної квартири від 11.02.2013р. зареєстрований приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Редько Ю.А. в реєстрі за №148, та на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1998 р., зареєстроване в реєстрі за №7262 на частину вищевказаної квартири видане Дружківською міською радою.

Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито, та призначено справу до розгляду по суті.

У позовній заяві, представник позивача просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник Дружківської міської військової адміністрації надав заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами.

З огляду на належне повідомлення сторін та відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами.

Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Право власності на вищевказану квартиру підтверджується наступними документами:

-Копією Договору дарування на частини вищевказаної квартири від 11.02.2013р. зареєстрований приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Редько Ю.А. в реєстрі за №148;

-Копією Свідоцтво про право власності на житло від 20.01.1998 р., зареєстроване в реєстрі за №7262 на частину квартири видане Дружківською міською радою.

Крім того, як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області від 16 червня 1999 року, з 21.07.1999 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1675140 від 18.08.2025 року наданої на запит суду.

Також, до матеріалів справи долучено відомості з державного реєстру речових прав, згідно з якими, ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Наразі отримати дублікат договору дарування не уявляється можливим, документи, що підтверджують право власності вищевказаної квартири ОСОБА_1 втрачені, залишилися лише копії. Тому представник позивача звернулася до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про надання інформації, чи володіє Міністерство юстиції відомостями, куди саме, до якого архіву були передані справи нотаріуса ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно листа - відповіді від Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції представнику позивача було повідомлено, що документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса ОСОБА_2 були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходився у місті Донецьк. При цьому, документи, які зберігалися у Донецькому обласному Державному нотаріальному архіві, що знаходився місті Донецьк, не були вивезені на підконтрольну Уряду України територію. Відомості про стан збереження архіву відсутній.

Таким чином, у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказане майно, та одночасно із цим відсутня можливість отримати такий документ у позасудовому порядку.

Згідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту, передбаченого ст.16 ЦК України.

Серед способів захисту цивільних прав та інтересів згідно із ч.2 ст.16 ЦК України передбачено визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так на підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В даному випадку суд вважає доведеним обставину втрати позивачем документу, який засвідчує його право власності на майно, у зв`язку з наведеною вище обставиною, що документи, які зберігалися у Донецькому обласному Державному нотаріальному архіві, що знаходився місті Донецьк, не були вивезені на підконтрольну Уряду України територію. Відомості про стан збереження архіву відсутній.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджена обставина державної реєстрації за позивачем права власності частки на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 59,1 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м., на підставі договору дарування № 148 від 11.02.2013, посвідченого приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Редько Ю.А., та на підставі свідоцтва про право власності № 7262 від 20.01.1998р. на частку вищевказаної квартири.

Отже, позивач відповідно до норм законодавства України набув право власності на вищевказану квартиру, з наступним здійсненням державної реєстрації такого речового права за ним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є власником квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку у свій час було зареєстровано належним чином згідно законодавства та ніким не оспорювалось, проте, на даний час склалася така ситуація, що позивач не може реалізувати свої права як власника та розпорядитися власним нерухомим майном

Зважаючи на те, що суду доведені обставини правомірного набуття позивачем права власності на вказану квартиру, і судом встановлена обставина втрати власником правовстановлюючого документу на таке майно з одночасним підтвердженням факту неможливості отримати такий документ у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дружківської міської територіальної громади в особі Дружківської міської військової адміністрації про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 59,1 кв.м., житловою площею 40,3 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Грубник