Провадження № 2-н/591/3653/25
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

31 жовтня 2025 року

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Ніколаєнко О.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні в сумі 43660,87 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 63129,60 грн., в якому зазначила, що з 07.04.2025 року припинила трудові відносини з ПАТ «Сумихімпром». На дату звільнення за період з 01.12.2023 по 07.04.2025 утворилася заборгованість у розмірі 43660,87 грн. Станом на день звернення заробітна плата не виплачена. Тому боржник має перед заявником заборгованість у розмірі 43660,87 грн, а також заявниця має право на стягнення середнього заробітку за період з 07.04.2025 по 24.10.2025 включно в сумі 63129,60 грн., що спонукало звернутися до суду з відповідною заявою.

Згідно з ч.3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Особа має право звернутися до суду з вимогами про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Заява подана особою, яка згідно вимог ст.47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю.

Згідно з ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Загальна характеристика вимог, за якими може бути видано судовий наказ - вони повинні бути безспірними.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом, для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116 КЗпП України).

З доданих до матеріалів заяви документів вбачається, що заявниця працювала на посаді оператора котельні з 02.08.1991 по 07.04.2025, звільнена з посади відповідно до наказу №129 від 07.04.2025.

Заявниця з урахуванням вимог ст. 116 КЗпП України, зокрема, 07.04.2025 мала дізнатися про порушення її права на отримання належних для виплати сум, як звільненому працівнику.

Заяву про видачу судового наказу заявник подав до суду 24.10.2025, тобто після спливу тримісячного строку, визначеного ч.1 ст. 233 КзПП України.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 КЗпП України, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (ст.116 КЗпП України), минуло не більше одного року.

Враховуючи звільнення ОСОБА_1 з роботи 07 квітня 2025 року з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні заявник мала звернутися до суду у відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України в тримісячний строк, з дня, коли вона дізналася про порушення свого права, тобто з 07 квітня 2025 року. Звернувшись до суду 24 жовтня 2025 року вона пропустила строк, встановлений законом для звернення до суду з такою вимогою. Вказане є підставою для відмови у видачі судового наказу в цій частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 КЗпП України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у видачі ОСОБА_1 судового наказу в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Керуючись ст.ст.165, 166,167 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «СУМИХІМПРОМ» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 07.04.2025 по 24.10.2025 включно в сумі 63129,60 грн .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі вказаного судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя О.О. Ніколаєнко