Справа № 448/134/25 Головуючий у 1 інстанції: Кічак Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/1584/25 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Львів

Справа № 448/134/25

Провадження № 22-ц/811/1584/25

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником ОСОБА_2 , на рішення Мостиського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Мостиська 8 квітня 2025 року у складі судді Кічака Ю.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

встановив:

24 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що 1 червня 2024 року Мостиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції зареєстровано шлюб сторін (актовий запис №47). Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року шлюб розірвано. Вказує, що вони (сторони) є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею (позивачем) та перебуває на її утриманні. Вона ( ОСОБА_1 ) не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Отримує соціальну допомогу у зв`язку з народженням дитини в розмірі 860 грн. щомісячно. ОСОБА_3 ухиляється від утримання дитини, добровільно не надає матеріальної допомоги, між ними (сторонами) не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати. Стверджує, що ОСОБА_3 є працездатним, інших осіб на утриманні не має, отримує доходи від здачі в оренду паїв та має у власності рухоме та нерухоме майно, яке приносить йому доходи (автомобіль і будинок). Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі розмірі 10 000 грн. щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 8 квітня 2025 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_3 363, 36 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду через свого представника ОСОБА_2 оскаржує ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідач є здоровою та працездатною особою; має нерухоме та рухоме майно (автомобіль); здає в оренду земельні ділянки (паї), від чого отримує доходи. Він не маж офіційного працевлаштування та не перебуває на обліку у центрі зайнятості для отримання допомоги по безробіттю. Вважає таку поведінку відповідача недобросовісною. Посилається на ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Враховуючи інфляційні процеси, постійне зростання цін на товари/послуги у зв`язку із режимом воєнного стану на всій території України, вважає, що висновок суду про те, що розмір аліментів у сумі 3 000 грн. щомісячно відповідатиме реальним потребам дитини, не узгоджується з вимогами Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року. Такий розмір аліментів однозначно не є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Просить рішення суду, в частині відмови у позові про стягнення аліментів на дитину скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Належно повідомлені про час та місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали.

Неявка належним чином повідомлених учасників справи в судове засідання без повідомлення причин не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.2 ст.37 ЦПК України. Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності її учасників.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 1 червня 2024 року сторони зареєстрували шлюб у Мостиському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (актовий запис №47).

Шлюб розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 20 січня 2025 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка проживає разом з матір`ю ( ОСОБА_1 ) та перебуває на її утриманні.

На утриманні позивача перебуває ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_1 отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. щомісячно.

ОСОБА_3 добровільно не надає кошти на утримання дитини ОСОБА_4 , не піклується про її матеріальне забезпечення.

Встановлено, що ОСОБА_3 як орендодавець уклав з ФГ «АГРОГРІНХОМ» договори оренди земельних ділянок площею 2,0103 та 0,5968 га, згідно яких сума орендної плати становить 3 565,30 грн. в рік (частина орендної плати сплачується орендодавцю у грошовій формі, а частина у натуральній формі).

Відповідач не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області та не отримує допомог.

ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1 . Він проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстровані сестра позивача ОСОБА_8 разом з дітьми.

ОСОБА_3 матеріально допомагає своїй матері, яка є особою похилого віку, пенсіонером, має незадовільний стан здоров`я, знаходиться на диспансерному обліку з 29 грудня 2005 року у лікаря-онколога КНП «Мостиська міська лікарня» Мостиської міської ради Львівської області ОСОБА_7 проживає разом з відповідачем.

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину суд враховує її вік, стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним.

Встановлено, що доходи відповідача мають нестабільний характер.

Обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків.

Згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з січня 2023 року встановлений у розмірі 2833 грн.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - 3 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Беручи до уваги усі наведені обставини та враховуючи заяву одержувача аліментів про визначення розміру аліментів на дитину саме в твердій грошовій сумі, враховуючи найкращі інтереси дитини, необхідність захисту права дитини на належне утримання, з урахуванням її віку, стану здоров`я та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на дочку ОСОБА_4 , аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не може погодитися у повній мірі з урахуванням наступного.

При вирішенні цього спору належить виходити з інтересів дитини, батьками якої є сторонни, положень та принципів Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Конвенції ООН про права дитини, прийнятої та відкритої для підписання, ратифікації та приєднання 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України з 27 вересня 1991 року, Європейської соціальної хартії, яка вступила в силу 1 липня 1999 року, Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України, згідно з якими дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, особливої уваги, має право на особливий захист і допомогу для її благополуччя та гармонійного розвитку. Кожна дитина має право на піклування батьків.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та чинної для України від 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

У статті 180 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Якщо батьки не забезпечують на достатньому рівні утримання дитини або добровільно не виконують обов`язок по батьківському піклуванню, то чинним законодавством передбачено примусове стягнення аліментів за рішенням суду.

Відсутність офіційних доходів у батьків не звільняють їх від обов`язку утримувати неповнолітню дитину.

Згідно норм Сімейного кодексу України той із батьків, з яким проживає дитина, має право звернутися з позовом про стягнення аліментів на дитину з іншого з батьків.

Враховуючи діючі норми чинного законодавства, відсутність стабільного заробітку батька/матері дитини не звільняє його/її від виплати аліментів та вжиття всіх необхідних заходів по утриманню неповнолітньої дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто незалежно від того чи отримує батько дохід чи ні обов`язок утримувати дитину в нього залишається.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на дитину (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дитину суд враховує її вік, стан здоров`я та матеріальне становище, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Встановлено, що ОСОБА_3 є працездатною особою молодого віку, не працює, отримує орендну плату, як орендодавець за договорами оренди земельних ділянок площею 2,0103 та 0,5968 га; не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Яворівської РДА Львівської області; є власником будинку АДРЕСА_1 .

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміну рішення в частині розміру призначених аліиентів та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дочку ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти у меншому розмірі не зможуть забезпечити належний рівень утримання дитини сторін. Обставини для визначення мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини сторін, не встановлені.

У решті рішення суду першої інстанції не оскаржене і не переглядаєтьчся.

Також судом не встановлені обставини для визначення розміру аліментів у 10 000 грн. щомісячно згідно поданного позову.

Керуючись: ст. 367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від 8 квітня 2025 року в частині розміру аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк