Справа № 489/5238/24
Номер провадження 2/489/995/25
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "СЕНС-БАНК" (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 17.08.2012 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та Товариство з обмеженою відповідальністю "БІССЕРГГ", надалі за текстом «Позичальник» уклали договір кредиту № 646013162NONREVOLV1. Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року. Відповідно до умов кредитного договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 170 000,00 грн.

12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Відповідно до виконавчого листа від 27.05.2016 року на користь АТ «Укрсоцбанк» було стягнуто з Відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 161 694,49 грн., дане рішення Відповідачем не виконано.

Таким чином, в результаті не виконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду яка станом на 23.02.2022 року становить - 116 008,55 грн., та складається з: сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 24 041,53 грн.; сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 91 967,02 грн.

З цих підстав просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішення суду яка станом на 23.02.2022 року становить - 116 008,55 грн., та складається з: сума заборгованості за ставкою 3 % на кредитну заборгованість 24 041,53 грн.; сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 91 967,02 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки вказав, що на теперішній час рішення суду виконано та надав суду відповідні підтвердження. Тому Банк вводить суд в оману щодо невиконання рішення.

10.09.2025 відповідач надав суду додаткові пояснення, в яких вказав, що банк безпідставно вимагає сплату трьох відсотків річних та суму боргу індексу інфляції, оскільки Банк надав відповідь, що отримав надлишково стягнуті з нього кошти в сумі 54553,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Із матеріалів справи встановлено, що 17.08.2012 між ПАТ "УКРСОЦБАНК" та ТОВ "Біссергг" було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №646013162NONREVOLV 1, предметом якого було надання кредитних коштів позичальнику у розмірі 170000 грн.

Відповідно до Договору поруки №646013162NONREVOLV 1/П від 17.08.2012, укладеного між ПАТ "УКРСОЦБАНК" та юридичною особою ТОВ "Біссергг" та громадянином ОСОБА_1 , поручитель зобов"язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, передбачених Договором кредиту №646013162NONREVOLV 1 від 17.08.2012

Як встановлено судом, до матеріалів справи долучено виконавчого листа у справі №755/9988/15-ц від 17.08.2016 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ "УКРСОЦБАНК"заборгованість по договору кредиту в сумі 161694,49 грн. та третейський збір в сумі 2016,97 грн.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2018 відкрито виконавче провадження на підставі наказу №910/16986/15 від 04.08.2015 про стягнення з ТОВ"БІССергГ" на користь АТ "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту в розмірі 161694,49 грн.

Постановою приватного виконавця Баришнікова А. Д. від 12.06.2019 постановлено передати стягувачу АТ "Укрсоцбанк" нереалізоване майно боржника на загальну суму 242060,70 грн. та згідно з Актом про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 12.06.2019 таке майно передано у власність АТ "Укрсоцбанк".

Рішенням №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було припинено Акціонерне Товариство «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

Позивач посилається на те, що відповідач не виконав вищевказане рішення суду, а тому просить стягнути з відповідача кошти за ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Згідно із ч .1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За ч. 1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню тільки у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Саме лише прийняття судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2ст. 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припинив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04.06.2019 року у справі №916/190/18, від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати 3% річних та інфляційних втрат є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення по справі № 755/9988/15-ц про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк», заборгованості в загальному розмірі 161694 грн., у національній валюті, яке набрало законної сили 27.05.2016.

Суд вважає, що враховуючи той факт, що виконання рішення суду відбувалось саме у національній валюті, то з дати ухвалення рішення, вищевказана сума суттєво знецінилась, що є підставою для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Заперечення відповідача про те, що порука припинилася не може бути прийнято судом, оскільки після набрання законної сили рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків від 24 березня 2015 року у справі № 287/15 правовідносини поруки трансформувались і вказаним рішенням підтверджено наявність грошового зобов`язання ОСОБА_1 за прострочення якого позивач просить суд стягнути інфляційні втрати та 3 % річних. Відповідач не просив застосувати строк позовної давності, а посилався саме на те, що сплинув трирічний строк для припинення поруки.

Посилання відповідача на те, що основне зобов`язання по кредитному договору припинено шляхом звернення у власність кредитора нерухомого майна не підтверджена належними і допустимими доказами. З наданої копії листа банку та постанов приватного виконавця вбачається, що звернення у власність кредитора нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості по іншому кредитному договору № 646TS1 від 27.12.2011 за виконавчим листом № 755/14754/15.

Таким чином, доказів погашення кредитної заборгованості за договором № 646013162NONREVOLV 1 від 17.08.2012 суду не надано.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, який відповідачем не оспорювався.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість станом на 23.02.2022 зі сплати 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №646013162NONREVOLV1 від 17.08.2012 у розмірі 24041,53 грн., суму інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором №646013162NONREVOLV1 від 17.08.2012 у розмірі 91967,02 грн., що разом складає 116008,55 грн. (сто шістнадцять тисяч вісім гривень п`ятдесят п`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.10.2025.

Суддя В. В. Кокорєв