Провадження №6/521/525/25
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ АКТИВ», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович, ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» звернулось до Хаджибейського районного суду міста Одеси із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, відкритого з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №4408 від 17 листопада 2021 року.

В обґрунтування вимог заяви, заявник вказував, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецула Вадима Андрійовича перебуває виконавче провадження №67937292 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ПЕМІУМ АКТИВ» заборгованості за кредитним договором, на підставі виконавчого напису нотаріуса №4408 від 17 листопада 2021 року.

01.07.2024 року між ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» та ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» було украдено договір факторингу №01-07-24-1ПА, відповідно до якого ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним №20.09.000008 від 04.09.2017 року ОСОБА_1 .

Учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явились.

Представник ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просив суд розглянути заяву про заміну стягувача його правонаступником за його відсутності.

Інші учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду міста Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про заміну стягувача не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За вимогами статті 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону № 1404-VIIІ.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону № 1404-VIIІ, який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Указаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21.

Із матеріалів справи вбачається наступне.

04.09.2017 року між АТ «АКБ «КОНКОРД» та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено кредитний договір №20.09.000008, відповідно до якого остання отримала у кредит грошові кошти у сумі 13 917,91 грн.

23.12.2020 року ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло право вимоги за укладеним кредитним договором №20.09.000008 від 04.09.2017 року між ОСОБА_1 та АТ «АКБ «КОНКОРД» на підставі договору факторингу №23/12-1 укладеного між ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» та АТ «АКБ «КОНКОРД».

17.11.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. було вчинено виконавчий напис №4408 , яким ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором №20.09.000008 від 04.09.2017 року на користь ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «АКБ «КОНКОРД», на підставі договору факторингу №23/12-1 від 23.12.2020.

17.12.2021 ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича з заявою про примусове виконання виконавчого напису №4408 від 17.11.2021.

17.12.2021 приватний виконавець Одеської області Вельков Олег Віталійович відкрив виконавче провадження №67937292 щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ».

28.02.2023 приватний виконавець Вельков О.В. передав зазначене виконавче провадження приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Крецулу Вадиму Андрійовичу, для подальшого виконання.

02.03.2023 приватним виконавецем Крецулом В.А. відкрито виконавче провадження передане від ОСОБА_2 №67937292 та станом на день подання цієї заяви перебуває на виконанні.

01.07.2024 року між ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» та ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» було украдено договір факторингу №01-07-24-1ПА, відповідно до якого ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» відступило право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним №20.09.000008 від 04.09.2017 року ОСОБА_1 .

Проте, указані документи не є достатніми для підтвердження права вимоги заявника стосовно заборгованості, яка стягується на підставі виконавчого напису нотаріуса №4408 від 17 листопада 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. у межах виконавчого провадження № ВП 67937292.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (частина перша статті 512 ЦК України).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16, зазначено, що: «Як встановлено судами, пунктом 2.2 Договору відступлення передбачено, що новий кредитор набуває права кредитора з моменту здійснення розрахунків за даним договором відповідно до розділу 4 цього Договору, пунктом 4.1.1 якого визначено, що ціна договору в повному обсязі сплачена на момент укладення договору. В той же час, встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за Договором. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14. З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за відступлене право вимоги, посилання Скаржника (підпункт 6.2) на те, що ціна Договору відступлення оплачена до моменту укладення цього Договору і цей пункт має обов`язкову силу для учасників відповідних цивільних правовідносин, Суд вважає необґрунтованим. Суд апеляційної інстанції критично оцінив пункт 4.1.1 Договору відступлення, згідно з яким ціна договору в повному обсязі сплачена Новим кредитором на час укладення Договору відступлення, тобто не визнав це положення достатнім доказом на підтвердження зазначеної обставини. Верховний Суд, розглядаючи справу в межах, визначених статтею 300 ГПК України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Враховуючи викладене, Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 301/2368/14-ц (провадження № 61-11546св21), зазначено, що: «Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 378 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 346/1305/19, провадження № 14-181цс20.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення оплати за договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №466/3066/13-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14 та від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» не обґрунтованою, а тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 76-81, 141, ч. 2 ст. 247, 258-259, 260, 261, 263, 268, 353-354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТЕХНОФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ АКТИВ», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Крецул Вадим Андрійович, ОСОБА_1 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи, в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева

16.10.25