Справа № 696/1205/25
Провадження № 2/696/516/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

в складі головуючої судді Ніколенко О.Є.,

за участі секретаря Старущенко Н.П.,

представника позивача адвоката Майстренка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Майстренка М.О., звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом, де просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі право власності на вищевказаний житловий. Нотаріусом Кам`янської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності на вказане майно, оскільки оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок був втрачений. Отже, позивачка змушена звернетися до суду за захистом свого порушенного права.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 09.09.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 24.09.2025 року підготовче провадження закрито, та призначено справу до судового розгляду. Витребувано у Кам`янської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, відкритої після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_3 просив позов задовольнити з підстав вказаних у ньому.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 20.02.2012 зроблено відповідний актовий запис №06, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 16) та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.17).

Відповідно до інформації КП «ЧООБТІ» про зареєстроване право власності від 21.06.2024, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а.с. 6). Документи, що підтверджують право власності: свідоцтво про право власності видане Кам`янською районною радою від 11.12.1996 та свідоцтво про право на спадщину видане Кам`янською державною нотаріальною конторою від 09.04.1997 Р№2-136 (а.с. 15).

За замовленням ОСОБА_1 було виготовлено технічну документацію на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-14).

23.08.2000 року ОСОБА_2 було складено заповіт, відповідно до якого остання заповіла усе належне їй майно своїм донькам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , згідно з витребуваною спадковою справою №124/2012, оскільки ОСОБА_4 своєю заявою відмовилася від спадщини на користь позивача.

Постановою від 21.05.2025 вих.№ 15/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна (а.с. 19).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідно до цивільного законодавства позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , має право в порядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало спадкодавцю, однак позбавлена цього права, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, що входить до складу спадщини було втрачено та на даний час отримати його копію неможливо. Позивачем доведено, що житловий будинок належав саме спадкодавцю ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок зареєстроване у бюро технічної інвентаризації за життя спадкодавцем та її право власності на нерухоме майно ніким не оспорюється. Інші спадкоємці, після смерті ОСОБА_2 за законом та заповітом на вищевказаний житловий будинок відсутні.

Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати у спадщину майно в порядку спадкування за заповітом у позасудовому порядку, що порушує його право власності, тому суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_2 , отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 12-13, 76-81, 89, 211, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 29 жовтня 2025 року.

Повне найменування сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Михайлівська сільська рада, місцезнаходження: 20825, вул. Героїв Майдану, 27, с. Михайлівка, Черкаського району, Черкаської області, .

Суддя О.Є. Ніколенко