Справа № 697/1796/25
Провадження № 2-о/697/90/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сивухіна Г.С.

за участю секретаря с/з Бичук А.Ю.

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Хорошун О.В.,

представника заінтересованої особи Калюжного А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції справу за заявою адвоката Хорошун Оксани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Хорошун О.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні, в якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю з 01.01.2004 по день смерті останнього та встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано 25.08.1998. Проте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 продовжували проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Проживали разом з їх повнолітнім сином ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_2 залишався зареєстрованим у приватному будинку, що належить заявнику на праві приватної власності.

24.02.2022 у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на Україну, чоловік заявника став на захист країни та був мобілізований.

ОСОБА_1 увесь час підтримувала свого чоловіка, відправляла на його ім`я посилки з речами, підтримувала його як дружина, підтримувала з ним зв`язок, надсилала фото сина, невістки, онуків, чекала його вдома, вела з ним спільне господарство, та спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 21:55 год поблизу населеного пункту Гуляйполе (Запорізької області) в ході виконання завдання за призначенням, після серцевого нападу, солдат ОСОБА_2 - помер.

Оскільки заявник та її чоловік проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний побут, то вона є спадкоємицею четвертої черги після смерті останнього.

Крім того, заявник є пенсіонеркою та перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , останній перебуваючи в Збройних Силах України постійно перераховував їй кошти, дохід її чоловіка за період 2022-2023 роки був значно вищим за її доходи.

Заявник за власний рахунок здійснювала поховання свого чоловіка, відбула поминальні обіди, встановлювала надгробний пам`ятник. Частину коштів на встановлення надгробного пам`ятнику було виділено їй з місцевого бюджету як члену родини загиблого військового.

Вважає, що сім`я кожного військового, який загинув, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної війни, має право отримати компенсацію - одноразову грошову допомогу у відповідності до положень Постанова Кабміну №168 від 28.02.2022, у зв`язку з чим та для подальшого оформлення допомоги внаслідок смерті військовослужбовця заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та факт перебування на його утриманні.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії:

Ухвалою суду від 16.07.2025 провадження у справі відкрито, призначено розгляд справи по суті.

06.08.2025 до суду надійшли письмові заперечення заінтересованої особи Міністерства оборони України, згідно яких у задоволенні заяви ОСОБА_1 просили відмовити повністю. Заперечення обґрунтовані тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим не породжує для заявника юридичних наслідків, оскільки проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. В частині встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого, то ОСОБА_1 не є непрацездатною особою в розумінні пенсійного законодавства, а тому не перебувала на утриманні свого померлого чоловіка (а.с.130-134 т.1).

21.08.2025 від заінтересованої особи Міністерства оборони України до суду надійшли додаткові пояснення, згідно яких вважає, що надані заявником докази жоден окремо та в сукупності не можуть підтвердити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 . Заявниця отримує пенсію та працює, її дохід з січня 2019 року є стабільним, а тому її твердження про перебування на утриманні чоловіка спростовується. Крім того, померлий ОСОБА_2 відповідно до відомостей його трудової книжки, з липня 2015 року звільнився з останнього офіційного робочого місця і після цього не був офіційно працевлаштований аж до призову на військову службу до ЗСУ (а.с.212-216 т.1).

Ухвалою від 03.09.2025 витребувано докази у справі.

21.10.2025 від заінтересованої особи: Головного управління ПФУ в Черкаській області надійшло заперечення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Вважає, що встановлення факту проживання однією сім`єю не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, оскільки наслідком задоволення вимог заявника є підтвердження певного соціально-правового статусу заявника як члена сім`ї померлого годувальника, що пов`язано з призначенням та отриманням відповідних виплат як члену сім`ї померлого годувальника. Просить заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, справу розглядати за відсутності представника Головного управління ПФУ в Черкаській області (а.с.62- 68 т.2).

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Хорошун О.В. у судовому засіданні заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримали та просили її задовольнити з підстав, заявлених у позові. Встановлення даних фактів породжує для заявника юридичні факти, оскільки вона має намір звертатися за виплатою одноразової допомоги.

Представник заінтересованої особи: Міністерства оборони України Калюжний А.П. в судовому засіданні заяву не визнав, просила відмовити у її задоволенні на підставах, зазначених у письмовому запереченні на заяву.

Представник заінтересованої особи: ІНФОРМАЦІЯ_4 , у судове засідання не з`явився, скеровано до суду письмові пояснення, згідно яких заяву ОСОБА_1 просили залишити без задоволення, оскільки вважає, що заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження проживання з померлим однією сім`єю та встановлення відповідних фактів. Розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.191-195 т.1).

Представник заінтересованої особи: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у судове засідання не з`явилася, згідно наданих заперечено просила заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, справу розглянути за відсутності представника.

Вислухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, щодо проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу пов`язано зі спором про право, вимога про встановлення такого факту розглядається у позовному провадженні.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 28.10.1998, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано 25.08.1998 (актовий запис №124 (а.с.79 т.1).

Як вбачається з Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.04.2022 за №82, ОСОБА_2 зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 (а.с.23 т.1).

Згідно довідки ВЧ НОМЕР_2 від 25.06.2022 №540, ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , бере безпосередню участь у бойових діях з 10.06.2022, на підставі наказу ВЧ НОМЕР_2 №58 від 10.06.2022 (а.с.19 т.1).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 06.11.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Гуляйполе Пологівського району Запорізької області, актовий запис №559, що також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №7413 від 01.11.2023, причина смерті - гостра коронарна смерть (а.с.22,34, т.1).

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 31.10.2023 №316, військовослужбовця військової служби за мобілізацією солдата ОСОБА_2 , водія 4 бойової машини 1 відділення протитанкових ракет комплексів 1 взводу протитанкових ракетних комплексів батареї протитанкових ракетних комплексів, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок природніх обставин (інсульт), у зв`язку зі смертю, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 31.10.2023. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2016 №680, членам сім`ї або близьким родичам померлого (загиблого) призначено виплати (а.с.12 т.1).

Згідно витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №8 від 06.11.2023, вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до органу РАЦС для оформлення допомоги на поховання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Гуляйполе Пологівського району Запорізької області (а.с.11 т.1).

Згідно рішення Канівської міської ради №18-11 від 19.09.2024, вирішено надати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 30000,00 грн. на вирішення побутових потреб, а саме для встановлення надгробка для померлого чоловіка - військового (а.с.78 т.1).

Згідно акту про фактичне проживання №78 від 01.02.2024, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , починаючи з 01.02.1994 проживали разом в квартирі АДРЕСА_2 та вели спільне господарство. Даний факт посвідчили мешканці будинку: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.10 т.1).

Згідно повідомлення Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області №847/01-16 від 26.07.2025, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не відкривалася (а.с.21,22 т.2).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Стеблина С.В. №135/01-16 від 08.09.2025, вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не відкривалася, згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №82456503 (а.с.18-20 т.2).

Щодо встановлення факту проживання заявника з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та дружини, суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду з даною заявою, представником заявника було зазначено, що метою звернення до суду з даною заявою є оформлення та отримання одноразової грошової допомоги.

Першочергово заявник зверталася до суду з вимогою про встановлення факту у порядку загального позовного провадження, але постановою Черкаського апеляційного суду від 08.07.2025 у справі №697/2834/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, перебування на утриманні чоловіка відхилено, оскільки апеляційним судом не виявлено перешкоди для встановлення даного факту у порядку окремого провадження (а.с.87-90 т.1).

Саме тому заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, для захисту своїх прав, діючи з урахування вище вказаної постанови Черкаського апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання

Заявник ОСОБА_1 стверджує, що незважаючи на розлучення з ОСОБА_2 , вони з серпня 1998 року продовжували спільне проживання як подружжя, маючи спільний бюджет, спільний побут, спільні витрати.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Згідно ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».

Також, у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №552/4291/22 зазначив, що «для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо».

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, змін або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у даній справі вплине на кількість осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно на її розмір для кожної особи, яка має на неї право, тобто встановлення такого юридичного факту пов`язане з наступним вирішенням спору про право, що відповідно є підставою для розгляду зазначеної справи в порядку позовного провадження.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

Тлумачення наведеної норми права вказує, що для визначення статусу сім`ї необхідно встановити три складові: особи спільно проживали; ці особи пов`язані спільним побутом; ці особи мають взаємні права та обов`язки.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловив свою позицію Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Згідно вимог ч.4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

У рішенні по справі «Джонстон та інші проти Ірландії» від 18.12.1996 №6/1985/92/139 Європейський суд з прав людини зазначив, що особи, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом, що забезпечуватиме дотримання ст. 8 Конвенції, яка передбачає право на повагу до сімейного життя.

Заявником до матеріалів справи додано особисті документи, які належали загиблому ОСОБА_2 , а саме:

- військовий квиток;

- диплому про професійну освіту;

- закордонний паспорт;

- медичні довідки (документи);

- екзаменаційну картку водія;

- посвідчення водія;

- свідоцтво про народження;

- посвідчення УБД;

- свідоцтво про восьмирічну освіту;

- трудову книжку.

Наявність у заявника даних документів свідчить про спільне проживання та ведення господарства з ОСОБА_2 .

Заявником надано скріншоти з мобільного телефону, з додатку Нова пошта, однак з них не можливо становити відправника та отримувача, тому дані докази суд не бере до уваги.

Крім того, судом були досліджені світлини зі спільним зображенням заявника та загиблого (а.с.45,46 т. 1).

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_4 , останній містить відмітку під п. 7 згідно якої вбачається, що сімейний стан ОСОБА_2 значиться як «одружений ОСОБА_1 , 1962 р.н.» (зазначено російською мовою) (а.с.53,54 т.1).

Згідно повідомленням РТСК та СП №2/95 від 31.10.2023, повідомлено ОСОБА_1 , про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер внаслідок природніх обставин (інсульт) в Запорізькій області (а.с.42 т.1).

Згідно дослідженого у судовому засіданні відеозапису, було встановлено, що ОСОБА_2 на відеозаписі під час розмови з іншим військовим, розповідав про те, що він має дружину, яку кохає і поважає, і звати її ОСОБА_7 .

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 він особисто знає давно. Разом з ОСОБА_2 він служив з ЗСУ з 2022 по 2023 рокуи, де жили в одному будинку. Йому відомо, і він особисто бачив, що ОСОБА_2 після отримання грошового забезпечення пересилав гроші своїй дружині ОСОБА_9 , також ОСОБА_9 присилала йому посилки через Нову Пошту. Він особисто приїзджав до ОСОБА_10 у гості в АДРЕСА_3 . Під час служби ОСОБА_2 постійно підтримував зв`язок з ОСОБА_9 , відносився до неї з ніжністю та любов`ю, як до дружини. Про те, що вони розлучені він не знав.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він знав ОСОБА_2 та тривалий час з ним товаришував, вони сім`ями неодноразово їздили відпочивати, часто заходив до ОСОБА_12 в гості. Сім`я ОСОБА_12 проживали в АДРЕСА_3 , між собою заявник та померлий спілкувалися як подружжя, проводили разом час, ходили на базар, купували речі для дому. Також зазначив, що ОСОБА_2 пішов добровольцем в ЗСУ, і коли останній був у відпустці він заходив до них додому в гості. Про те чи перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі йому не відомо. Знає, що померлий перед службою в ЗСУ працював таксистом.

Допитаний як свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показав суду, що він знає сім`ю ОСОБА_12 з 1995 року, оскільки товаришує з їх сином ОСОБА_14 , а тому у них дома він був часто. Зазначив, що заявник та ОСОБА_2 проживали як чоловік та дружина, разом придбавали авто, купували речі, робили ремонт, про те що вони були розлучені йому відомо не було. Знає, що ОСОБА_2 у 2022 році був мобілізований до ЗСУ, у 2023 році приходив на реабілітацію та проживав в АДРЕСА_3 . В цей час під час перебування дома ОСОБА_2 займався ремонтом авто, та він особисто його бачив. Вже після загибелі ОСОБА_2 він був на похороні та заходив у квартиру, де той проживав.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявником ОСОБА_1 доведено належними та допустимими доказами, що вона проживали з ОСОБА_2 з 01.01.2004 по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, вони мали спільний побут та взаємні права і обов`язки.

Щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка, суд зазначає наступне.

Вирішуючи заяву в межах заявлених вимог, суд зазначає, що повне утримання особи означає відсутність у цього члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №210/343/19, від 22.05.2019 у справі №520/6518/17, від 27.06.2018 у справі №210/2422/16-ц.

В матеріалах справи наявна довідка форми ОК-5 з ПФУ від 03.09.2025, з якої вбачається, що заявник ОСОБА_1 починаючи з 2007 року та по день розгляду справи офіційно працевлаштована та отримувала заробітну плату (а.с.10-15 т.2).

Згідно довідки про доходи №493926 від 18.09.2024, вбачається що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію за віком, загальний розмір якої у період з січня 2022 року по грудень 2023 року становить 62862,74 грн. (а.с.39 т2).

Згідно довідки про доходи №3293-1/01В-2024 від 30.09.2024, ОСОБА_1 працює в ТОВ «Черкасиенергозбут» з 02.01.2019, на даний момент займає посаду - фахівець групи по роботі зі споживачами. Розмір її заробітної плати за 2022 рік склав 230126,34 грн., а за період 2023 року 214907,47 грн (а.с.220 т.1).

В даній справі заявником не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її перебування на утриманні загиблого чоловіка ОСОБА_2 , зокрема доказів отримання пенсії по втраті годувальника або доказів того, що одержувана від нього допомога була для позивача постійним і основним джерелом засобів до існування.

Заявник ОСОБА_1 є повнолітньою, працездатною особою, не відноситься до осіб з інвалідністю. Заявником не спростовано факт відсутності інших доходів, натомість матеріали справи містять докази на підтвердження її працевлаштування та отримання пенсії.

Отже, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні підстави для висновку, що матеріальна допомога загиблого ОСОБА_2 була постійним і основним джерелом засобів до існування його дружини ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи викладене, вимоги частині встановлення про перебування заявника на утриманні ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права, адже вона має намір оформити одноразову грошову допомогу.

Іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Встановлення цього факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 293, 294,315,319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Хорошун Оксани Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю з 01.01.2004 по день смерті останнього.

У решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 29.10.2025.

Суддя Г . С . Сивухін