Єдиний унікальний номер 341/1618/25
Номер провадження 2/341/891/25
27 жовтня 2025 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Васильцової Г.А.
секретарі Габлей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою представника позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
Представник позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України адвокат Дернова (Чехоєва) Н.М. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат 88 053,50 грн, понесені витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 780,00 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.
Представник позивача адвокат Дернова (Чехоєва) Н.М. в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надала заяву в якій просить розгляд справи проводити за відсутності представника, заперечень щодо заочного вирішення справи суду не надано.
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною». Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2021 року /а.с.10-12/ ОСОБА_2 було визнано винним за ст. 124 КпАП України за скоєну дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 01.09.2021 року о 15-08 годині за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем «Opel Vectra» і транспортного засобу «Hyundai», належному ОСОБА_3 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Згідно зазначеної постанови, 01.09.2021 року близько 15 годині 08 хвилин по вул. С. Бандери, 50 в м. Бурштин Івано-Франківської області, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП /а.с.10-12/.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вини цією особою.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на дату скоєння ДТП ОСОБА_2 не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому власник пошкодженого автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження належному йому транспортному засобу /а.с. 4/.
Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 1460/21 від 28.09.2021 року, виконаний ФОП ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин автомобіля, заподіяного власнику «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 01.09.2021 року, складає 82 053,50 грн /а.с.18-22/.
Згідно зі ст. 39.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Наказом Моторно (транспортного) страхового бюро України /а.с. 50,52,54/ випадок було визнано страховим та відповідно до ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була визнана необхідність сплатити ОСОБА_3 підтверджену шкоду у розмірі 88 053,50 грн, про що свідчить копія Довідки № 1 від 12.03.2022 року, Довідки № 2 від 06.05.2022 року, Довідки № 3 від 13.06.2022 року, Довідки № 4 від 08.07.2022 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих /а.с. 51,53,55,57/ та виплачена, про що свідчить платіжне доручення № 884032 від 17.06.22 року, № 884604 від 11.07.2022 року, № 819520 від 09.05.2022 року, № 818856 від 14.04.2022 року /а.с. 59-62/.
З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено лист про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було /а.с.63/.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП) визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2021 року, яка не оскаржувалася та набрала законної сили.
Таким чином, наявність вини в діях ОСОБА_2 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01.09.2021 року, додатковому доказуванню не підлягає.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_2 вчинив ДТП, в порушення вимог закону свою цивільно-правову відповідальність не застрахував, у позивача, який виплатив відшкодування потерпілому, виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача.
Правові підстави вимоги позивача до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування 88 053,50 грн є доведеними та обґрунтованими.
Доказів на спростування позовних вимог, або заперечень проти позову, відповідач не надав.
Згідно п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 88 053,50 грн.
Що стосується позовної вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми в розмірі 1 780,00 грн, суд вважає, що відсутні підстави для її задоволення, оскільки ці кошти були сплачені позивачем за послуги аварійного комісару (за огляд авто та збір документів) та не відноситься до розміру виплаченого потерпілому ОСОБА_3 страхового відшкодування, так як згідно п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. Тому в задоволенні позовних вимог в цій частині суд вважає необхідним відмовити.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2 968,70 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву представника позивача Моторно (транспортного) страхового бюро України Дернової (Чехоєва) Наталії Михайлівни до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 28.10.2025 року.

СуддяГанна ВАСИЛЬЦОВА