Справа №752/7197/25
Провадження № 2/752/5229/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.08.2025 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря - Шевченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач), в порядку статті 110 Сімейного кодексу України з вимогою розірвати шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 (надалі за текстом також - відповідач) з тих мотивів, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені.

Вимоги щодо поділу майна подружжя не заявлялися.

Заяви та/або клопотання учасників справи

Відповідач не надав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відзив на позов у визначений судом строк відповідач не подав.

Будь-яких інших заяв та/або клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28.03.2025 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Про розгляд справи позивач та відповідач повідомлялися належним чином.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини встановлені судом

29.01.1977 Центральним палацом шлюбів між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб, про що зроблений актовий запис №337 та видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_4 ».

Від даного шлюбу сторони мають спільних доньок, які на момент розгляду справи є повнолітними.

Позивач у позовній заяві зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутністю спільних інтересів та взаєморозуміння, втратою почуття любові. Сторони не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо та не ведуть спільного господарства; не пов`язані спільним побутом. Шлюб існує формально. Вказані обставини є дійсними причинами позову про розірвання шлюбу.

Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Відповідно до статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (надалі за текстом також - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною третьою статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною другою статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (частина друга статті 114 СК України).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Враховуючи викладені обставини суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. У позовній заяві ОСОБА_1 просить у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу повернути собі дівоче прізвище. Враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище « ОСОБА_5 ».

Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до положень статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просила суд про відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями: 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, а також статтями: 2, 4, 10-13, 18, 19, 258, 259, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 29.01.1977 Центральним палацом шлюбів, про що зроблений актовий запис №337 та видане Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 - розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 відновити дівоче прізвище « ОСОБА_5 ».

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Чекулаєв