Справа № 141/758/25
Провадження № 2/141/340/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області, в складі головуючого судді: Демченко І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, за наявними у справі матеріалами, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр`до Гончарук Ірини Ігорівни про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ДоОратівського районного суду Вінницької області за позовом ТОВ «Споживчий центр» (далі Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15272,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2025ТОВ «Споживчий центр`та Гончарук Ірина Ігорівнауклали Кредитний договір №13.02.2025-100001246. Відповідно до умов договору, Позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн.Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора. У порушення умов кредитного договору Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.

Оскільки Відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість перед Позивачем, яка на момент подання позовної заяви становить 15272,70 грн., з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 6720,00 грн заборгованість за процентами; 212,70 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 2340,00 грн неустойка.

Окрім цього, Позивач просить стягнути з Відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою суду від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник позивача та позивач копію ухвали суду отримали 02.09.2025. Клопотань та заяв не подавали.

Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали суду від 02.09.2025 отримала 05.09.2025 та, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи № 141/758/25, відзив на позовну заяву до суду не направила.

В зв`язку з викладеним та керуючись ч.8 ст.178 ЦПК України та ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини:

13.02.2025 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Споживчий центр» Кредитний договір, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору №13.02.2025-100001246, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт)та інформаційного повідомлення позичальника, в електронній формі через вебсайткредитодавця, який підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором E575.

Відповідно до умов договору, Кредитодавець надав Позичальнику фінансовий кредит у розмірі 6000,00 грн строком на 140 днів, з 13.02.2025 по 02.07.2025. Згідно з п. 6 договору, за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування коштами. Проценти нараховуються в межах строку кредитування. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок споживача за реквізитами вказаної ним картки.Відповідно до п. 7 Договору, комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 1200,00 грн.

Ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

З наданої суду довідки ТОВ «Українські платіжні рішення» від 20.08.2025 вбачається, що 13.02.2025 здійснено платіж на суму 6000,00 грн, із використанням картки № 583565, номер транзакції у системі iPay.ua 652079782, із призначенням платежу: «видача за договором кредиту №13.02.2025-100001246».Таким чином, з довідки вбачається, що грошові кошти фактично були перераховані та зараховані на вказану картку, що підтверджує факт здійснення успішного переказу.

Згідно з довідкою розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором ТОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №13.02.2025-100001246 від 13.02.2025 за період з 13.02.2025 по 02.07.2025, позичальнику ОСОБА_1 нараховано заборгованість у загальній сумі 15272,70 грн., з яких: 6000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 6720,00 грн заборгованість за процентами; 212,70 грн заборгованість за комісією за надання кредиту; 2340,00 грн неустойка.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Позивач частково сплатила заборгованість за вищевказаним кредитним договором, а саме: 1333,65 грн від 26.02.2025; 1993,65 грн від 23.03.2025. При цьому Позивач стверджує, що під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених Відповідачем часткових оплат.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за основною сумою боргу, процентами та комісією, суд зазначає:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України).

За змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 заперечувала наявність кредитних зобов`язань перед ТОВ «Споживчий центр» або оспорювала їх розмір, натомість Позивач довів існування між сторонами кредитних прав та зобов`язань, тобто підтвердив факт отримання позичальником кредитних коштів.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд бере до уваги надану Позивачем довідку розрахунку заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування розміру заборгованості, зокрема контррозрахунку, Відповідачем не надано.

Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, суд вважає, що з врахуванням часткової сплати Відповідачем суми заборгованості, позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитом в сумі 12932,70 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині заборгованості за неустойкою, суд зазначає:

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Оскільки сума штрафу нарахована Відповідачемз 13.02.2025, ці вимоги не можуть бути задоволені.

Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість в сумі 12932,70 грн, яка виникла з кредитного договору №13.02.2025-100001246 від 13.02.2025.

Згідно з частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також часткового задоволення позовних вимог, з Відповідача на користь Позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2051,25 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 273, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № №13.02.2025-100001246 від 13.02.2025 в розмірі 12932,70 грн (дванадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві гривні70 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму сплаченого судового збору в розмірі 2051,25 грн (дві тисячі п`ятдесят одна гривня 25 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщосуд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (адреса місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 133-А, м. Київ, 01032, ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя І.В. Демченко