Справа № 211/510/25
Провадження № 2/211/975/25
РІШЕННЯ

іменем України

21 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретарів судового засідання Данилової О.Д., Медведєвої А.Д.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Ступак Я.О., представника відповідача Брюховецького М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, про визначення участі баби у вихованні онука та спілкуванні з ним, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Ступак Яна Олександрівна, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення участі баби у вихованні онука, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ним. В обґрунтування позовних вимог представник зазначила, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 . Відповідач був одружений на ОСОБА_4 . Від подружнього життя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.07.2023 ОСОБА_4 збив автомобіль, в результаті чого остання померла. Малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з бабусею ОСОБА_1 і татом ОСОБА_2 . До березня 2024 року онук перебував на вихованні бабусі ОСОБА_1 , тому що батько ОСОБА_2 перебував на службі в Збройних Силах України з березня 2022 року. Дитина проживала разом з бабусею, проводила з нею майже весь час. Позивач піклувалася про фізичний, духовний і моральний розвиток онука, поки син боронив Україну від країни-агресора. У березні 2024 року відповідач прийшов у відпустку і забрав онука від бабусі. Відомо, що він почав спільне житія з іншою жінкою на ім`я ОСОБА_5 . Від того часу відповідач не дає позивачу, як бабусі спілкуватися і бачитися з рідним онуком. Вона неодноразово намагалася умовити сина на те, щоб той привіз онука, або дав побачити чи поспілкуватися, на що той категорично відмовляв. З метою врегулювання даного питання позивач звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради. На що отримала наступну відповідь: «Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо вихованні внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться - мають право на звернення до суду. Тому позивач просить суд встановити їй, ОСОБА_1 порядок спілкування з малолітнім онуком ОСОБА_3 . 27.10.2020 року, наступним чином: - систематичні побачення з онуком щосуботи або щонеділі з 09:00 год. до 18:00 год., у святкові вихідні - за домовленістю з батьком; - спілкування має відбуватися на території проживання бабусі ОСОБА_1 або на її розсуд; зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати бабусі ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуком ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 21.01.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

20.02.2025 від відповідача ОСОБА_2 , від імені якого виступає адвокат Брюховецький М.М., надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить задовольнити позовні вимоги в частині систематичних побачень ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один раз на два тижні кожної другої суботи з 11.00 год. до 13.00 год. за місцем мешкання онука в присутності батька; у решті позовних вимог просить відмовити.

Ухвалою суду від 24.04.2025 підготовче судове засідання закрите та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Ступак Я.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Брюховецький М.М. у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача частково з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що з позивачем знайома чотири роки, з відповідачем п`ять-сім років, наразі проживає з ним однією сім`єю. Також вона товаришувала з дружиною відповідача до її смерті. Після смерті ОСОБА_4 вона опікувалась дитиною. Коли ОСОБА_7 був у бабусі, він був неналежно одягнутий, якщо дитина її нервувала та вона з нею не справлялася, то бабуся виставляла його в перегородку. Бабуся неналежно виховувала онука, вона з ним не справлялася, лікувати нормально не хотіла. ОСОБА_7 довго відучали, щоб він не цокався «чашками». ОСОБА_1 не займалась онуком, вона його не розвивала. Крім того, саме позивач не може нормально спілкуватися з сином відповідачем у справі. З березня 2024 року ОСОБА_7 живе з батьком.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що сім`ю ОСОБА_2 знає десять років, бабусю знає три роки, з часу як народився ОСОБА_7 . Вона є матір`ю ОСОБА_6 . Разом з ОСОБА_9 вона ходила гуляти з ОСОБА_7 . Коли позивач їздила по гостях, то вона залишала онука на знайомих. Потім вже казала, що вона не справляється з дитиною. Коли ОСОБА_7 був у бабусі, то виглядав недоглянутим, був одягнутий аби в чому.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що знає сім`ю протягом останніх двох років, познайомилась з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на спільному святі. Після смерті ОСОБА_4 , вже від ОСОБА_8 чула за ОСОБА_9 . Зараз дитина дуже гарно розвивається в сім`ї відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_12 .

Вислухавши позивача та представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 (а.с. 116 копія свідоцтва про народження).

Відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_13 народився син ОСОБА_3 (а.с. 117 - копія свідоцтва про народження).

Також судом встановлено та не заперечується сторонами в справі, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини п`ята та шоста статті 19 СК України).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 02.06.2025 за №8/28-241 (а.с. 89, 90), орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з малолітнім онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-періодичність зустрічей: щосуботи;

-тривалість зустрічей: з 10.00 до 17.00;

-місце зустрічей: без обмежень.

Також, як вбачається з долученого третьою особою Акту обстеження умов проживання від 20.05.2025 (а.с. 91), ОСОБА_1 мешкає у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка обладнана необхідними меблями, побутовою технікою, наявне газо-, водо- та електропостачання. Для перебування малолітньої дитини створені необхідні умови, а саме в наявності місце для сну, відпочинку, іграшки.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996, §78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25.11.2014, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05.03.2019, §82).

Подібні правові висновки щодо врахування найкращих інтересів дитини висловлені у рішенні ЄСПЛ від 23.07.2019 у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17), а також у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 12.04.2021 у справі № 638/12278/15, провадження № 61-14491сво20.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував на те, що наявність конфлікту та неприязних відносин між сторонами не є підставою для обмеження прав баби, діда, прабаби, прадіда на спілкування з дитиною. Крім того, Верховний Суд зазначав про необхідність судам враховувати при розв`язанні спору вік дитини, його психоемоційний стан, прихильність до сторін, психологічну прив`язаність й бажання позивача бути присутнім у житті дитини і те, що таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини. Щодо вирішення спору в частині усунення перешкод у вихованні онука та визначення порядку участі у вихованні, вказував на те, що батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою та дідом, є важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини. При цьому Верховний Суд наголошував, що за відсутності доказів негативного впливу баби, діда, прабаби, прадіда на дитину, наявності конфлікту між сторонами, присутність обох сторін під час зустрічей баби, діда, прабаби, прадіда з дитиною в подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, тому є доцільним встановлювати спосіб та порядок побачень бабі, діду, прабабі, прадіду з малолітнім онуком без присутності батьків дитини. (Постанови ВС від 26.04.2022 у справі №466/7725/20, від 08.05.2019 у справі №390/1426/16-ц, від 09.09.2019 у справі №756/6595/18, від 03.07.2019 у справі №727/5787/18, від 24.07.2019 у справі №592/7661/16, від 04.09.2019 у справі №630/404/18, від 12.02.2020 у справі №638/19703/17).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Позивач ОСОБА_1 є бабою малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з батьком ОСОБА_2 . При зверненні до суду з цим позовом позивач посилалася на те, що з березня 2024 року її син - відповідач у справі, фактично чинить перешкоди у спілкуванні з онуком, оскільки саме з цього часу вона не має можливості вільно спілкуватися та бачитися з ним. Тому запропоновувала наступний спосіб участі у вихованні онука: - систематичні побачення з онуком щосуботи або щонеділі з 09:00 год. до 18:00 год., у святкові вихідні - за домовленістю з батьком; - спілкування має відбуватися на території проживання бабусі ОСОБА_1 або на її розсуд; зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати бабусі ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з онуком ОСОБА_3 . ОСОБА_1 вважає, що саме вказаний спосіб відповідатиме найкращим інтересам малолітньої дитини.

Відповідач, у свою чергу, частково визнав позовні вимоги позивача, не заперечуючи, що ним дійсно чиняться перешкоди у спілкування бабу ти онука з огляду на те, що його матір має негативний виховний вплив на його малолітнього сина. Так у відзиві на позов ОСОБА_2 зазначив, що «… ОСОБА_14 під час перебування у баби виглядав недоглянутим: брудні нігті та вушка, одягнутий у чужий старий та брудний одяг. Був випадок, коли дитину привезли додому в штанцях, які були облиті засобом для чищення з хлором, але нічого пояснити з цього приводу баба не змогла. Крім того, після перебування малолітньої дитини у баби в гостях, він починав цокатися чашками за столом, імітуючи споживання алкогольних напоїв. У зв`язку з цим прийшлося докласти немало зусиль аби відучити сина від такого жесту. Неодноразово траплялися випадки, коли дитина гуляла на вулиці з мокрими ногами, а потім хворіла. На претензії батька, позивачка не реагувала неналежним чином, виправдовувалась, що у неї дитини була здоровою. У проханнях приймати участь у лікуванні дитини - вона відмовляла. Вночі, коли онук з якихось причин не міг заснути або неспокійно себе вів, баба могла виставити його на сходи у під`їзді. Позивачка в силу свого віку не завжди може поспівати за більш спритним онуком. Так був випадок, коли дитину спіймали сторонні люди на дорозі, оскільки баба вчасно не мала змоги догнати онука. Дуже часто трапляється ситуація, коли ОСОБА_7 після перебування у баби тривалий час не може наїстися. Складається враження, що дитина ходить голодною. Позивачка ніяким чином не займалась розумовим розвитком дитини, нічого йому не пояснювала та не розповідала. Давид називав свого батька по імені, замість «тато». З незрозумілих причин позивачка приходила до дитячого садка онука та намагалася дискредитувати відповідача в очах вихователів онука. У зв`язку з цим відповідач був змушений писати заяву або його сина з дитячого садочку мав змогу забирати лише він особисто…». Тому вважає, що участь баби у вихованні його малолітнього сина має бути встановлений у такий спосіб: систематичні побачення ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один раз на два тижні кожної другої суботи з 11:00 год. до 13:00 год. за місцем мешкання онука в присутності батька.

При визначенні способів участі бабусі ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_3 суд враховує всі обставини спірних правовідносин, зокрема: вік малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та особливості його розвитку, конфліктні відносини між бабою з одного боку та її сином - батьком хлопчика з другого боку, та дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та встановлення такого часу спілкування баби з онуком:

-систематичні побачення з онуком кожну другу та четверту суботу або неділю з 10:00 год. до 17:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 та/або в іншому, у тому числі загальнодоступному місці з відвідуванням закладів культури, харчування, парків, дитячих майданчиків, без присутності батька, ОСОБА_2 ;

-побачення з онуком у святкові вихідні - за домовленістю з батьком, ОСОБА_2 .

Суд вважає, що зустрічі баби з онуком мають відбуватися без присутності батька, оскільки присутність відповідача ОСОБА_2 під час зустрічей позивача ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_15 не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на неприязні стосунки матері та сина.

При цьому суд відхиляє аргументи сторони відповідача про те, що позивач негативно впливає на свого онука, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу того, що окреме спілкування позивача з дитиною без батька може негативно вплинути на її психологічний та фізичний стан, а тому такі посилання ґрунтуються виключно на припущеннях. Стороною відповідача не було долучено жодного доказу до відзиву на позов, тому суд критично ставиться до обставин, викладених у відзиві на позов. Крім того, суд критично відноситься й до показань свідків сторони відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , вважаючи їх суб`єктивними. Більш того, свідок ОСОБА_10 не підтвердила у судовому засіданні випадки негативного впливу бабусі ОСОБА_1 на онука та пояснила, що про негативний вплив позивача на малолітнього ОСОБА_7 вона знає зі слів співмешканки відповідача свідка ОСОБА_6 , та її матері свідка ОСОБА_8 .

Також при ухваленні рішення у справі суд приймає до уваги висновок виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 02.06.2025 за №8/28-241, в якому виконком, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити графік для спілкування баби та онука. Крім того, до висновку доданий Акт обстеження умов проживання від 20.05.2025, в якому також зазначено, що для виховання та розвитку дитини у приміщенні позивача створені необхідні умови.

Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 не бажає, щоб ОСОБА_1 спілкувалася з онуком, чим порушує її законне право на спілкування з ним та на участь у його вихованні.

Разом з тим, приймаючи до уваги вік дитини, особливості його розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи проживання позивача з онуком в одному місті, на сусідніх вулицях, суд вважає, що встановлений судом графік для спільних побачень позивача з онуком є доцільним. Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з родичами.

Сторонами не заявлено вимоги про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд-

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) не чинити перешкод ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) у спілкуванні з онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити наступні способи спілкування та участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього онука ОСОБА_3 :

-систематичні побачення з онуком кожну другу та четверту суботу або неділю з 10:00 год. до 17:00 год. за місцем проживання ОСОБА_1 та/або в іншому, у тому числі загальнодоступному місці з відвідуванням закладів культури, харчування, парків, дитячих майданчиків, без присутності батька, ОСОБА_2 ;

-побачення з онуком у святкові вихідні - за домовленістю з батьком, ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Суддя Д.М. Ніколенко