Справа № 953/5029/25
Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.
за участю секретаря судового засідання Лушпай В.О.,
учасники справи у судове засідання не з`явились
розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та процентів за користування ними.
Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористалася.
Процесуальні дії у справі
Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 06.06.2025 визнав справу малозначною, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до розгляду.
Розгляд справи неодноразово відкладався, у зв`язку з необхідністю належного повідомлення відповідача у справі, зокрема, до 30.10.2025.
Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, враховуючи належне повідомлення сторін, клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України.
Суд ухвалою від 30.10.2025, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, постановив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача згідно з положеннями статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до частини другої 247 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом
27.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до Банку із заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою / рахунком, відповідно до якої ОСОБА_1 (клієнт), діючи на підставі особистого волевиявлення, підписуючи цю заяву, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять договір, просив відкрити йому поточний рахунок № НОМЕР_1 у UAH та встановити кредитний ліміт на наступних умовах: вид кредиту кредитний ліміт на поточний рахунок (п. 3); тип кредиту кредитування рахунку (п. 4); сума кредиту (ліміту) від 1 000 грн до 200 000 грн (п. 6). У заяві наявний фізичний підпис поруч з даними про відповідача.
Згідно з розрахунком заборгованості Банку у відповідача наявна заборгованість у розмірі 97 454,17 грн, з яких: залишок заборгованості за тілом кредиту 73 716,20 грн, за процентами (поточні, прострочені) 22 756,20 грн, за пенею 981,77 грн. Відповідно до надано розрахунку відповідач частково сплачував за кредитом, зокрема, 27.05.2024 4 869,34 грн, 27.06.2025 4 869,34 грн, 26.07.2025 4 869,34 грн, 27.08.2025 4 869,34 грн, 28.09.2025 4 869,34 грн, 28.10.2025 4 869,34 грн, 28.11.2025 4 869,34 грн, 27.12.2025 4 869,34 грн. Тобто здійснив вісім платежів у розмірах, передбачених умовами заяви (договору). Після цього докази оплати відсутні.
До позовної заяви додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, згідно з якою нарахування процентів та тіла кредиту здійснюється кожного місяці 28 числа.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 207 ЦК України).
Електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт виконання позивачем зобов`язання з надання кредиту. Однак, відповідач не в повній мірі виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів за користування ним.
Щодо строку виконання зобов`язання
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про споживче кредитування" було внесено зміни до Закону України "Про захист прав споживачів", зокрема, у статтю 11, яка викладена у такій редакції: "цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування"".
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
З аналізу наведеної норми вбачається, що кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць за таких умов: (І) таке право передбачено договором про споживчий кредит; (ІІ) кредитодавець повідомив споживача у письмовій формі про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені; (ІІІ) споживач отримав вимогу та не виконав її протягом 30 календарних дні.
Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" чинних на момент укладення правочину позивач не надав. Суд також здійснив перевірку веб посилань, наявних у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" від 27.03.2024 (www.a-bank.com.ua/terms, www.a-bank.com.ua). Однак указані посилання не відображаються (відкриваються) у веб-браузері. Відповідно, у суду відсутня можливість встановити наявність відповідного положення в Умовах та Правилах надання банківських послуг в АТ "А-Банк" станом, як на момент укладення правочину, так і на момент розгляду справи. Позивач таких Умов та правил не надав.
Крім того, позивач не надав доказів звернення повідомив споживача у письмовій формі про відповідне прострочення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, тобто доказів дотримання другої умови, передбаченої частиною четвертою статті 16 Закону України "Про споживче кредитування".
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування").
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Так, сторони узгодили, що строк кредиту 60 місяців, з 29.04.2024 до 28.04.2029 (п. 5 заяви (договору)).
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки нарахування процентів та тіла кредиту здійснюється кожного місяці 28 числа.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту та процентів підлягають частковому задоволенню в розмірі 19 477,36 грн (4 869,34 грн (платіж за один місяць) * 4 місяці), строк виконання яких, станом на момент звернення з позовом та з урахуванням часткового виконання відповідачем зобов`язань за перших вісім місяців, настав. Решта вимог щодо стягнення тіла кредиту та процентів не підлягають задоволенню, оскільки строк виконання вказаного зобов`язання, станом на момент звернення з позовом до суду, не настав.
Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у постанові від 18.10.2023 у справі № 706/68/23 вказав, що з аналізу положень пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, слід дійти висновку, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Отже, відповідно до встановлених законодавчих обмежень позичальники звільняються від відповідальності у вигляді неустойки, зокрема, пені після 24.02.2022, а відповідні нарахування підлягають списанню.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги про стягнення пені за договором у розмірі 981,77 грн не підлягає до задоволення в силу імперативного припису цивільного законодавства, який підлягає безпосередньому застосуванню.
Висновки за результатами розгляду заяви
Отже, позовні вимоги Банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в розмірі 19 477,36 грн (за платежами за січень, лютий, березень та квітень 2025 року), в решті слід відмовити.
Судові витрати
Отже, питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь Банку підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 265, 354, 355 ЦПК України, суд
1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,14 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Найменування учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Повне судове рішення складено та підписано 30.10.2025.
Суддя Роман ВІТЮК