РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

Справа № 285/5113/25

провадження у справі № 2/0285/2328/25

30 жовтня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судових засідань Валінкевич І.І.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

установив:

12.09.2025 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягуваних аліментів, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову зазначено, що з відповідача за рішенням суду від 19.09.2017 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн щомісячно, розмір яких є недостатнім для повноцінного забезпечення потреб дитини. Такий розмір аліментів на даний час є дуже низьким та не вистачає для належного забезпечення дитині харчування, навчання, додатковий розвиток. Натомість з часу ухвалення рішення суду у відповідача значно покращився матеріальний стан, він проходить військову службу та отримує офіційний дохід. Вказано, що у позивача в іншому шлюбі народилася ще одна дитина.

Таким чином витрати для забезпечення повноцінного розвитку дитини достатньо великі, аліментів, які сплачує відповідач недостатньо, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, тому виникла потребу у зміні способу та розміру стягнення аліментів.

22.09.2025 провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов від якого не надходило.

Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, якими вона обгрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.2017 у справі № 285/2105/17 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 14 червня 2017 року і до досягнення донькою повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач посилається на те, що сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає для повноцінного утримання та розвитку дитини. Такий розмір аліментів є занадто низьким та не забезпечує належних потреб дитини.

Також позивач вказує на значне покращення матеріального стану відповідача, оскільки він у даний час перебуває на військовій службі в ЗСУ та отримує офіційний дохід.

Позивач також вказала, що її матеріальний стан погіршився, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 вона народила ще одну дитину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із наведеного, слід зазначити, що положення ст.192 СК України не містять вичерпного переліку обставин та підстав, що можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ч. 1 вказаної норми передбачає можливість наявності інших обставин, що можуть слугувати підставою для звернення до суду із відповідним позовом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження .

Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини».

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у відповідача значно покращився матеріальний стан, зокрема у даний час він проходить військову службу в ЗСУ, має офіційний дохід, що слідує з довідки в/ч НОМЕР_1 . Заборгованість по аліментах є незначною- 194 грн, що вбачається з довідки відділу ДВС станом на 01.08.2025.

Позивач у справі 21.01.2024 народила ще одну дитину, у зв`язку з чим отримує соціальні виплати.

З огляду на надані докази в обгрунтування позиції, судом встановлено достатньо підстав, для зміни способу та розміру стягнення аліментів, зокрема з твердої суми на частку від доходів (заробітку) відповідача

Разом з тим, суд бере до уваги, що весь тагар по вихованню та уриманню дитини лежить на позивачу, з якою дитина проживає.

Одночасно суд зважає на ту обставину, що відповідач є здоровим, працездатним, працевлаштованим ( проходить службу в ЗСУ), отримує регулярний дохід, а тому має можливість утримувати свою дитину.

Інших утриманців судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.

Тому, взявши також до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд доходить висновку про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 900 грн щомісячно на 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дитини, так і матеріальному становищу платника аліментів.

Саме такий розмір буде справедливим та відповідати рівності обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зможе в повній мірі забезпечити належні умови їх утримання та проживання.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.

Вирішуючи питання судових витрат, судом встановлено наступне.

Так, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, взявши до уваги вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76 89, 206, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, визначених рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.2017 у справі № 285/2105/17 та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх його доходів ( заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 19.09.2017 у справі № 285/2105/17, що перебуває на виконанні відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грнсудового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційний розгляд справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ) ;

відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП не встановлено, останнє відоме зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ).

Дата складення повного судового рішення 30.10.2025.

Суддя А.В.Михайловська