Справа № 308/6228/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Вереш А.В.,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу, за позовною заявою адвоката Чухран М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чухран М.В. звернувся до суду з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 31.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру двокімнатну, загальною площею 61,60 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. За результатами звернення стягнення на вищевказане нерухоме майно задовільнити вимоги стягувача АТ КБ «Приватбанк», а саме заборгованість в розмірі 38100,85 доларів США з урахуванням:

- Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15696,59 дол. США;

- Заборгованість за відсотками у розмірі 13710,82 дол. США;

- Заборгованість з комісії у розмірі - 1875,92 дол. США;

- Заборгованість з пені у розмірі 6817,52 дол. США.

Зазначена заборгованість проводиться за період з 13.02.2006 року по 21.08.2018 року.

Вважає, що вказаний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Ще однією обставиною визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає до виконання є той факт, що жодних вимог про усунення порушень і про намір вчинити певні дії Позивач не отримував.

Вчиняючи спірний виконавчий напис, нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, тобто не перевірив чи є безспірною сума, яку АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з ОСОБА_1 .

А також нотаріус не врахував, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.07. 2015 року позовні вимоги банку задоволено: В рахунок погашення заборгованості Позивальника ОСОБА_1 за кредитним договором № MKZ7GK0000016 від 13.02.2006 р. в розмірі 16240,68 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, виходячи з розрахунку 1 дол. США = 7,99 грн., еквівалентно 129761,41 грн., з яких: 14659,72 дол. США заборгованість по кредиту; 640,96 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 72,65 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 867,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки.

Однак, після звернення до суду з указаним позовом, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» повторно з тією ж вимогою звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису, вважаючи, що зазначена у заяві сума заборгованості є безспірною.

Враховуючи вищенаведене вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням, у зв`язку з тим, що:

- при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог Закону - не направлено боржнику вимогу про усунення порушень ;

- виконавчий напис вчинено за період з 13.02.2006 року по 21.08.2018 року, тобто в межах більше 12 років, а відповідно до ч.1 ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років;

- виконавчий напис вчинено після рішення суду, згідно якого вже встановлено суму боргу по кредитному договору, крім того, відсотки нараховані поза межами строку дії договору та в виконавчого написі включено суми, які вже було стягнуто рішенням суду.

У зв`язку з наведеним, адвокат Чухран М.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить суд визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 31.10.2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 6459.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак його представник адвокат Чухран М.В., подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» надала суду відзив у якому просила відмовити у задоволенні позову за викладеними в такому мотивами.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинено виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру двокімнатну, загальною площею 61,60 кв.м., житловою площею 36,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. За результатами звернення стягнення на вищевказане нерухоме майно задовільнити вимоги стягувача АТ КБ «Приватбанк», а саме заборгованість в розмірі 38100,85 доларів США з урахуванням:

- Заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15696,59 дол. США;

- Заборгованість за відсотками у розмірі 13710,82 дол. США;

- Заборгованість з комісії у розмірі- 1875,92 дол. США;

- Заборгованість з пені у розмірі 6817,52 дол. США.

Зазначена заборгованість проводиться за період з 13.02.2006 року по 21.08.2018 року.

Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заперечується факт наявної у нього заборгованості перед відповідачем, яка зазначена у оскаржуваному виконавчому написі.

Відповідачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача (що стосується основної суми боргу та відсотків). Не надано таких документів і третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 з наявністю у нього заборгованості перед відповідачем не погоджується.

Крім цього встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.07.2015 року позовні вимоги банку задоволено та стягнуто в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № MKZ7GK0000016 від 13.02.2006 р. в розмірі 16240,68 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, виходячи з розрахунку 1 дол. США = 7,99 грн., еквівалентно 129 761,41 грн., з яких: 14659,72 дол. США заборгованість по кредиту; 640,96 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 72,65 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 867,35 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 61,60 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з укладенням від імені ОСОБА_4 договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки.

Однак, після звернення до суду з указаним позовом, відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» повторно з тією ж вимогою звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису, вважаючи, що зазначена у заяві сума заборгованості є безспірною.

Вказані обставини в цілому однозначно свідчать про те, що заборгованість ОСОБА_1 не є безспірною.

Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача ОСОБА_1 щодо наявності безспірної заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому виконавчий напис від 31.10.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований в реєстрі за номером 6459, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Виконавчий напис вчинений 31.10.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрований в реєстрі за номером 6459 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення суду складено 30.10.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк