ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 4823/639/25

Апеляційне провадження № 22ск/4823/14/25

Чернігівський апеляційний суд у складі судді Онищенко О.І., розглянувши питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року у справі № 1356-5/351/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500377493 від 31 травня 2013 року,

в с т а н о в и в :

Не погоджуючись із рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року, ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку 08 жовтня 2025 року подав до суду апеляційної інстанції заяву про скасування рішення третейського суду.

Одночасно ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на те, що 02 серпня 2024 року випадково дізнався з автоматизованої системи виконавчого провадження про відкриття провадження № 69574757 на підставі виконавчого документа, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова у справі № 751/7747/14. Того ж дня з Єдиного державного реєстру судових рішень він з`ясував, що ухвалою від 18 серпня 2014 року зазначений суд видав виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при ВГО «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року у справі № 1356-5/351/14 про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500377493 у сумі 77 096,38 грн та 400 грн третейського збору. У той же день заявник направив поштою запит до суду з проханням надіслати копії ухвали та рішення третейського суду, однак відповіді не отримав. Особисто звернутися не міг через специфіку роботи та проживання в Одеській області. Лише 18 серпня 2025 року його представник отримав матеріали цивільної справи, а 26 вересня 2025 року - копії ухвал Новозаводського районного суду від 18 серпня 2014 року (про видачу виконавчого листа) та від 06 листопада 2017 року (про заміну стягувача). Крім того, 02 серпня 2025 року заявник направив запит до ВГО «Всеукраїнський фінансовий союз» (який перебуває в стані припинення з 18 лютого 2020 року) з проханням надати копію рішення третейського суду, однак відповіді не отримав. Враховуючи, що зі змістом оскаржуваного рішення третейського суду він ознайомився лише 18 серпня 2025 року, вважає, що строк на подання заяви слід поновити на підставі статей 127, 454 ЦПК України як пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 та матеріали цивільної справи № 751/7747/14 суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 31 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500377493, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 69 804 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, а також щомісячної комісійної винагороди у розмірі 2,30 % від суми кредиту за період з першого по тридцятий місяць користування кредитом. Кінцевий строк повернення кредиту - 01 червня 2016 року (а.с. 3 цивільної справи № 751/7747/14).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року у справі № 1356-5/351/14 позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 500377493 від 31 травня 2013 року: за кредитом - 64 642,49 грн, за відсотками - 2,69 грн, комісією - 8 027,45 грн, штрафом - 4 423,86 грн, а також витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн (а.с. 1-2 цивільної справи № 751/7747/14).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2014 року задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк»: видано заявнику виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 77 096,38 грн та витрат на сплаті третейського збору в розмірі 400 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 229,40 грн. В ухвалі суду зазначено, що сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися; у матеріалах справи міститься заява ПАТ «Альфа-Банк» про розгляд справи без участі його представника, а також письмові пояснення (скарга) заінтересованої особи ОСОБА_1 ..

З акта № 08 від 23 квітня 2021 року вбачається, що справа № 751/7747/14 за заявою ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду від 15 травня 2014 року була знищена у зв`язку із закінченням строку зберігання (5 років) (а.с. 35-36 цивільної справи № 751/7747/14).

18 вересня 2014 року представником ПАТ «Альфа-Банк» отримано виконавчий лист, виданий Новозаводським районним судом міста Чернігова 11 вересня 2014 року.

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Новозаводського районного суду міста Чернігова із заявою про заміну стягувача його правонаступником у справі № 751/7747/14 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500261248.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 06 листопада 2017 року замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» його правонаступником - ТОВ «ФК «ЄАПБ» у виконавчому листі № 751/7747/14 від 11 вересня 2014 року, виданому на підставі ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 серпня 2014 року про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року у справі № 1356-5/351/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500377493 від 31 травня 2013 року в сумі 77 096,38 грн та судових витрат по сплаті третейського збору в розмірі 400 грн. В ухвалі суду зазначено, що учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

З автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що у провадженні Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебували виконавчі провадження: № 55637631, відкрите 30 січня 2018 року; № 60334688, відкрите 23 жовтня 2019 року; № 63250739, відкрите 12 жовтня 2020 року; № 69574757, відкрите 08 серпня 2022 року (боржник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ), які станом на 14 жовтня 2025 року завершені.

Крім того, на запит суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 76119628 відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецула В.А. за заявою стягувача ТОВ «ФК «ЕАПБ» 24 вересня 2024 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 77 739,38 грн на підставі виконавчого листа № 751/7747/14, виданого 11 вересня 2014 року Новозаводським районним судом міста Чернігова.

Із зазначеного виконавчого листа вбачається, що він неодноразово перебував на примусовому виконанні та повертався відділом державної виконавчої служби стягувачу: 30 грудня 2015 року - на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення); 29 грудня 2018 року, 27 грудня 2019 року та 08 липня 2024 року - на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення); а також 22 листопада 2021 року - на підставі пункту 7 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник або транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

07 серпня 2024 року Новозаводським районним судом міста Чернігова на заяву ОСОБА_1 , датовану 02 серпня 2024 року на адресу заявника направлено копію рішення третейського суду від 15 травня 2014 року. На повторну заяву ОСОБА_1 від 10 грудня 2024 року Новозаводський районний суд міста Чернігова 13 грудня 2024 року направив заявнику повідомлення про те, що за попередньою заявою йому вже було надіслано копії документів, які отримані 01 вересня 2024 року за довіреністю, а повторна видача копій здійснюється після сплати судового збору (а.с. 15-27 цивільної справи № 751/7747/14).

18 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 ознайомилася в Новозаводському районному суді міста Чернігова з матеріалами справи № 751/7747/14 (а.с. 28-30 цивільної справи № 751/7747/14).

15 вересня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася із заявою про надання копій ухвал Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2014 року та 06 листопада 2017 року у справі № 751/7747/14, оскільки в матеріалах справи відсутні докази їх отримання, які вона одержала 26 вересня 2025 року (а.с. 31-34 цивільної справи № 751/7747/14).

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, тобто спір, який або вже існує, або може виникнути у майбутньому між сторонами договору.

Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів врегульовано розділом VІІІ ЦПК України «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів».

Згідно з ч. 1 ст. 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду. Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом (ч. 3 ст. 454 ЦПК України).

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою громадянки Російської Федерації ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) п. 1 ч. 5, ч. 7 ст. 454 ЦПК України № 2-р(II)/2022 від 06 квітня 2022 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), п. 1 ч. 5, ч. 7 ст. 454 ЦПК України в тім, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається стороною, третьою особою у справі, розглянутій третейським судом, протягом дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом (ч. 5 ст. 454 ЦПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 454 ЦПК України заява, подана після закінчення строку, встановленого ч. 5 або 6 цієї статті, повертається. Суд за клопотанням заявника може поновити пропущений строк на подання заяви про скасування рішення третейського суду, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99, п.п. 51 і 52, ECHR 2003-Х) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту п. 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Отже, констатувавши порушення п. 1 ст. 6 Конвенції Європейський суд з прав людини зазначив, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 53 рішення).

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, що про наявність рішення Постійно діючого третейського суду при ВГО «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року у справі № 1356-5/351/14 дізнався 02 серпня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, з якого встановив, що на підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2014 року було видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500377493 у сумі 77 096,38 грн та 400 грн третейського збору. Зі змістом самого рішення третейського суду заявник ознайомився 18 серпня 2025 року, а копію ухвали суду від 18 серпня 2014 року отримав 26 вересня 2025 року.

Однак, суд не може погодитися з такими доводами, оскільки вони спростовуються матеріалами цивільної справи № 751/7747/14 та матеріалами ВП № 76119628.

У пункті 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 601/485/23 зазначено, що суд повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску, а також встановити, чи є строк значним і чи його поновлення не становитиме втручання у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересів.

Як вбачається з ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2014 року про видачу виконавчого листа, сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися. У матеріалах справи міститься заява ПАТ «Альфа-Банк» про розгляд справи без участі його представника, а також письмові пояснення (скарга) заінтересованої особи - ОСОБА_1 ..

Отже, ОСОБА_1 про наявність рішення Постійно діючого третейського суду при ВГО «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року було відомо ще у серпні 2014 року, тобто з часу розгляду справи Новозаводським районним судом м. Чернігова про видачу виконавчого листа на підставі вище зазначеного рішення Постійно діючого третейського суду.

Відтак, заявник мав об`єктивну можливість своєчасно ознайомитися з матеріалами третейської справи та отримати копію рішення, належно користуючись своїми процесуальними правами та добросовісно виконуючи процесуальні обов`язки, зокрема цікавлячись із розумним інтервалом часу перебігом провадження у справі.

Також з виконавчого листа № 751/7747/14, виданого 11 вересня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, матеріалів виконавчого провадження № 76119628, отриманих на запит суду, а також із даних автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження № 69574757, про яке, за твердженням заявника, він нібито випадково дізнався 02 серпня 2024 року, було відкрито 08 серпня 2022 року та завершено 08 липня 2024 року Біляївським відділом державної виконавчої служби Одеського району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Повторно його відкрито 24 вересня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Крецулом В.А. за заявою стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Заявником не надано доказів ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 69574757 у паперовій формі чи отримання ідентифікатора доступу для перегляду в електронній системі Міністерства юстиції України через його офіційний сайт.

З огляду на це суд вважає малоймовірним, що заявник міг 02 серпня 2024 року, скориставшись лише пошуком у відкритій частині автоматизованої системи виконавчих проваджень, встановити відомості про відкриття зазначеного провадження саме на підставі виконавчого документа, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова у справі № 751/7747/14.

Відповідно до відкритих даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, у загальному доступі відображаються лише відомості про номер виконавчого провадження, дату його відкриття, стан (відкрите або завершене), сторони виконавчого провадження та орган, у якому воно перебуває. Дані про суд, який видав виконавчий лист, у відкритому доступі не відображаються.

Отже, суд приходить до висновку, що заявник міг отримати зазначену інформацію про виконавче провадження № 69574757, а також про інші виконавчі провадження, відкриті на підставі виконавчого листа № 751/7747/14, виданого 11 вересня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, шляхом автентифікації через електронні сервіси, зокрема мобільний застосунок «Дія» або інші засоби доступу до персоналізованого розділу автоматизованої системи виконавчих проваджень Міністерства юстиції України через його офіційний сайт.

Будь-яких поважних обставин та доказів на їх підтвердження щодо об`єктивної неможливості протягом 90 днів (термін, встановлений ч. 5 ст. 454 ЦПК України), починаючи із серпня 2014 року, знайти представника, зробити запит до виконавчої служби, ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та подати заяву про скасування рішення третейського суду заявником не зазначено та не надано.

Обчислення заявником строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду саме з 18 серпня 2025 року, тобто з моменту ознайомлення з копією рішення третейського суду, суд вважає помилковим, оскільки, принаймні з серпня 2024 року, заявник мав об`єктивну можливість вчиняти активні дії щодо його отримання та оскарження.

Суд виходить із того, що за весь період - від моменту звернення ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» і до моменту звернення ОСОБА_1 до суду із цією заявою, тобто протягом одинадцяти років - відбулося безліч процесуальних дій, під час яких обов`язковим було повідомлення заявника. Зокрема, це розгляд Новозаводським районним судом м. Чернігова заяв про видачу виконавчого листа на виконання рішення третейського суду та заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Крім того, виконавчий лист на виконання оскаржуваного рішення третейського суду неодноразово перебував на виконанні з 30 грудня 2015 року по теперішній час, а до обов`язків як державного виконавця так і приватного, входило повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Суд також зазначає, що поновлення строку на оскарження після спливу значного періоду часу ставить під загрозу принцип юридичної визначеності, незалежно від поважності чи неповажності причин пропуску строку на оскарження.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що рішення третейського суду від 15 травня 2014 оспорюється заявником через одинадцять років після його ухвалення, вже на стадії примусового виконання, попри наявність об`єктивної можливості ознайомитися з цим рішення ще у 2014 році, а також відсутність обставин, які були б об`єктивно непереборними, не залежали б від його волевиявлення та перешкоджали б своєчасному вчиненню процесуальних дій, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заяву подано після закінчення строку, встановленого ч. 5 ст. 454 ЦПК України, без поважних підстав для його поновлення.

Враховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року належить повернути у зв`язку з пропуском визначеного законом процесуального строку на її подання.

Керуючись ст. 127. 454 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 15 травня 2014 року у справі № 1356-5/351/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500377493 від 31 травня 2013 року повернути заявнику

Ухвала набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий-суддя: О.І.Онищенко