Справа № 629/5495/25
Провадження № 2-о/629/138/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Попова О.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Олексенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерства оборони України про встановлення факту батьківства, -

встановив:

Заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; виключити з актового запису № 34 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України. Зазначає, що з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона перебула у цивільному шлюбі з вересня 2005 року до того часу, як він зник безвісті - 28.01.2025 року. Сповіщення сім`ї про зникнення безвісті № 1989 від 06.02.2025 року прийшло на ім`я матері її чоловіка ОСОБА_2 . Від цих відносин у них є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України зі слів матері, свідоцтво про народження сина Серія НОМЕР_2 видане Орільською селищною радою Лозівського району Харківської області 19.11.2007 року, актовий запис № 34. З цивільним чоловіком та їхнім сином вони проживали разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був придбаний у 2002 році батьком її чоловіка ОСОБА_6 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки АЕК № 399213 від 10.05.2002 року. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт їхнього сумісного проживання однією сім`єю за зазначеною адресою підтверджується довідкою про склад сім`ї № 166/15.18-20 від 23.06.2025, виданою старостою Орільського старостинського округу. Також це можуть підтвердити односельці: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Мати її цивільного чоловіка - ОСОБА_2 визнає себе бабусею їхнього сина, має з онуком добрі стосунки, піклується про нього, як бабуся. Також факт спільного проживання за зазначеною адресою підтверджується Актом обстеження домоволодіння від 22.05.2025 року, складеним старостою та спеціалістом 1 категорії Орільського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області. Із самого народження дитини та по день зникнення безвісті її чоловіка вони проживали однією родиною, вели спільне господарство, разом виховували сина, утримували його, чоловік виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством. Роздруківка переписки з чоловіком під час несення ним служби, виписки по надходженням по картці підтверджують здійснення піклування та фінансове забезпечення родини, моїм цивільним чоловіком. Після отримання сповіщення про зникнення безвісно її цивільного чоловіка, вона зверталась до командування військової частини НОМЕР_1 з заявою про отримання частини усіх видів грошового забезпечення, які належать до виплати військовослужбовцю ОСОБА_3 , але отримала відповідь про те, що їй необхідно до фінансового відділення частини надати документ по заміну прізвища її сина з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 . Отже, встановлення факту батьківства має для неї юридичне значення, а саме отримання для дитини, в якої батько зник безвісти, виплат по втраті годувальника.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на заявлених вимогах наполягає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності не заперечувала проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких просив закрити провадження у справі, оскільки з 28.01.2025 року ОСОБА_3 є зниклим безвісти за особливих обставин, а не загиблим, що виключає можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства саме в порядку окремого провадження на підставі статті 130 СК України, на яку посилається заявниця у своїй заяві. Також зауважив, що основним та єдиним можливим доказом, який може підтвердити факт батьківства, є висновок експерта, але у заяві навіть не порушується питання про призначення її призначення. Акти та довідки, які долучені до заяви є беззмістовними, оскільки не містять жодної інформації, яка може вказувати на батьківство ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 .

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у судове засідання не з`явився, надав пояснення, в яких просив про розгляд справи за його відсутності та про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду. Зазначив, що звертаючись до суду з вказаною заявою, визначаючи мету встановлення вищезазначеного факту, заявник посилається на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Від встановлення юридичного факту залежить підтвердження за дочкою заявницею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства. Крім того, заявницею не надано жодних достатніх доказів на підтвердження факту батьківства, крім посилання на те, що вони виховували сина, утримували його, чоловік виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством. Правильним та обґрунтованим є доведення факту батьківства на підставі показань свідків, а також висновку експерта про беззаперечне біологічне батьківство.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

На обґрунтування вимог заявниця посилається на те, що з ОСОБА_3 вона перебула у цивільному шлюбі з вересня 2005 року до того часу, як він зник безвісті - 28.01.2025 року.

Від цих відносин у них є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Сповіщення сім`ї про зникнення безвісті № 1989 від 06.02.2025 року прийшло на ім`я матері чоловіка заявниці - ОСОБА_2 .

З цивільним чоловіком та їхнім сином вони проживали разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок був придбаний у 2002 році батьком її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Факт їхнього сумісного проживання однією сім`єю за зазначеною адресою підтверджується Актом обстеження домоволодіння від 22.05.2025 року, складеним старостою та спеціалістом 1 категорії Орільського старостинського округу Лозівської міської ради Харківської області, довідкою про склад сім`ї № 166/15.18-20 від 23.06.2025, виданою старостою Орільського старостинського округу, а також це можуть підтвердити односельці: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Мати цивільного чоловіка заявниці - ОСОБА_2 визнає себе бабусею їхнього сина, має з онуком добрі стосунки, піклується про нього, як бабуся.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, а саме отримання для дитини, в якої батько зник безвісти, виплат по втраті годувальника.

Матеріалами службового розслідування за фактом зникнення солдата ОСОБА_3 підтверджено факт зникнення безвісті останнього під час виконання бойового завдання 28.01.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право. Вказаний правовий висновок викладено у змісті постанови Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22).

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Такі висновки висловлені Верховний Судом в постановах від 11 вересня 2024 року в справі № 335/4669/23 (провадження № 61-8050св24), від 17 червня 2024 року в справі № 753/21178/21 (провадження № 61-15630св23).

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у змісті постанови від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22): «згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».

Таким чином, у порядку окремого провадження підлягають розгляду справи про встановлення фактів, за наявності наступних умов: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Змістом статті 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Водночас частиною першою статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).

Комплексний аналіз змісту статті 130 СК України свідчить, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері, а також смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення такої особи померлим, що, в свою чергу, узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21), від 06 червня 2024 року в справі № 672/915/23 (провадження № 61-3583св24), від 09 квітня 2025 року в справі № 213/1448/24 (провадження № 61-12171св24).

Таким чином, на переконання суду, відсутність судового рішення про визнання ОСОБА_3 померлим або належних доказів його смерті виключає саму можливість звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства саме в порядку окремого провадження на підставі статті 130 СК України,

Отже, зважаючи на підстави та предмет заяви, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, заявлена вимога через наявність спору про право підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а сама заява - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 259, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 до заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерства оборони України про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці, що вона має право подати відповідний позов у порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України.

Суддя Олексій ПОПОВ