Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/4294/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 листопада 2025 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Петренко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сучило Артем Олегович, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд:

-припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на частку квартири в розмірі за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2025 року означеній позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 711/10052/25 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Петренка О.В.

Суддя, перевіривши матеріали позовної заяви на їх відповідність вимогам ЦПК України, встановив таке.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з доданих до позову документів, позивачем сплачено судовий збір в сумі 3800,20 грн (платіжна інструкція №2.369769267.1 від 24.10.2025). Проте суддя звертає увагу позивача, що ним заявлено позовну вимогу немайнового характеру (припинення права спільної часткової власності), а також позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності).

У постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 495/1706/16-ц (провадження№ 61-5099св19) зроблено правовий висновок, що позовна вимога припинити право спільної часткової власності на спірне майно є вимогою немайнового характеру.

Водночас позовна вимога про визнання права власності є вимогою майнового характеру з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зроблено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (п.8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 у справі №907/9/17).

У частині 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140 грн) (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Водночас, за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) (пункт 1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відтак, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ч.4 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст.185 ЦПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути її недоліки шляхом надання до суду доказів доплати судового збору за вимогу немайнового характеру (припинення права спільної часткової власності) в розмірі 1211,20 грн, а саме: квитанції, платіжної інструкції тощо, або належним чином завірених документів, що надають право позивачу бути звільненою від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір».

Керуючись ст. 177, 185, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в спільному майні залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення зазначеного в ухвалі недоліку позовної заяви шляхом подання до суду доказів доплати судового збору за вимогу немайнового характеру (припинення права спільної часткової власності) в розмірі 1211,20 грн, а саме: квитанції, платіжної інструкції тощо, або належним чином завірених документів, що надають право позивачу бути звільненою від сплати судового збору, перелік яких викладений у ч.1 ст.5 Закону «Про судовий збір».

Попередити позивача про наслідки недотримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, що передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України: якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Водночас повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали направити позивачу та його представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 03 листопада 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко