"23" жовтня 2025 р. Справа № 363/222/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 жовтня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Олійник С.В.,

за участю секретаря судових засідань Поліщук Є.Д.,

прокурора Кривошеї С.В.,

представника відповідача Лабатюка Я.М.,

представника третьої особи -

Квартирно-експлуатаційна частина (місто Київ) Мамася М.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позову без руху,

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , про витребування земельної ділянки лісового фонду із чужого незаконного володіння.

15 січня 2025 року ухвалою суду провадження у справі відкрито у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, встановлено строк для подання заяв по суті справи.

28 березня 2025 року ухвалою суду залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2

31 липня 2025 року ухвалою суду залучено у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Квартирно-експлуатаційну частину (місто Київ). Прийнято до провадження позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) до ОСОБА_1 про скасування наказу про затвердження документації із землеустрою, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації.

Об`єднані у одне провадження позов керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Квартирно-експлуатаційна частина (місто Київ) про витребування земельної ділянки лісового фонду із чужого незаконного володіння та позов Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) до ОСОБА_1 про скасування наказу про затвердження документації із землеустрою, визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації.

Представник відповідача просив залишити позов прокурора без руху, посилаючись на те, що були внесені зміни до ст.ст. 388, 390 ЦК України, а саме в частині обов`язковості внесення коштів на депозитний рахунок, а також судовий збір з урахуванням вартості земельної ділянки.

Прокурор в підготовчому засіданні просив відмовити і не залишати позов без руху, мотивуючи тим, що судовий збір сплачено вірно, щодо внесення на депозитний рахунок немає підстав вимагати внесення, оскільки позов поданий до внесення змін у законодавство.

Представник третьої особи Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ)підтримав позицію прокурора.

Суд, вислухавши учасників процесу, дійшов такого висновку.

Законом № 4292-IX від 12.03.2025 статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою згідно із якою суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади. Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника.

Крім цього цим же законом було викладено і статтю 388 ЦК України в новій редакції.

Вищевказаним законом також були внесені зміни і до ст. 177 ЦПК України, частина 4 якої на даний час визначає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Проте, згідно з частинами 3, 4 статті 3 ЦПК України законодавство про цивільне судочинство провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для вчинення такої процесуальної дії, як залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, оскільки на час звернення до суду з позовом не вимагалось надання документів на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів.

Крім цього, ціна позову була визначена в розмірі 230800 грн, до позовної заяви додані докази сплати судового збору, виходячи із зазначеної ціни позову - в розмірі 1,5%, що складає 3462 грн. Відповідно до положень ст. ст. 175, 176 ЦПК України саме позивач визначає ціну позову. Частиною 2 ст. 176 ЦПК України визначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Суд, дослідивши позиції учасників процесу та положення чинного законодавства, встановив, що залишення позовної заяви без руху не має підстав, оскільки на момент подання позову прокурора до суду не вимагалось додаткового внесення коштів на депозитний рахунок відповідно до нових змін у ст. 388 та 390 ЦК України, а позовна заява містить належним чином сплачений судовий збір у розмірі, визначеному виходячи з ціни позову, яка встановлена позивачем згідно зі ст. 175176 ЦПК України; крім того, позицію прокурора та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, суд вважає обґрунтованою, тоді як посилання представника відповідача на зміни законодавства, які набрали чинності після подання позову, не може мати зворотної дії, тому суд дійшов висновку, що позовна заява відповідає встановленим вимогам і може бути залишена без змін для подальшого провадження. А відтак в задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3,177,187,258-259 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лобатюка Ярослава Михайловича про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Олійник С.В.