Справа № 463/8217/25 Провадження № 2/450/2461/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 жовтня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, приватний нотаріус Волинська Людмила Василівна, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, -

в с т а н о в и в :

до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, приватний нотаріус Волинська Людмила Василівна про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак позивачем в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну позову, та як наслідок не сплачено суму судового збору у відповідності до ціни позову.

Згідно з п п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211, 20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140, 00 грн.).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Згідно статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом складеним, зокрема, в електронному вигляді з дотриманням законодавства про електронні довірчі послуги, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Враховуючи, що предметом даного позову є вимоги про визнання права власності в тому числі на нерухоме майно, тобто вимоги майнового характеру, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартості майна, визначеної у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем при зверненні до суду ціну позову не визначено, та не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Як вже зазначалося, доказів вартості спірного нерухомого майна суду не подано.

Відтак на момент пред`явлення позову суд не може встановити його точну ціну з тих доказів, які подані.

З урахуванням вищевикладеного, позивачу слід визначити ціну позову, виходячи із дійсної вартості спірного майна, визначеної у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" на момент подання позовної заяви та сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову.

Окрім вищевикладеного, як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду з також з позовною вимогою немайнового характеру встановлення факту проживання однією сім`єю.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» станом на 01 січня 2023 року встановлено розмір прожиткового мінімуму 3028, 00 грн.

Відтак, судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру складає 1211 грн. 20 коп.

Окрім цього відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Проте представником позивача зазначено одним із відповідачів неповнолітню особу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не може бути відповідачем по даній справі, оскільки дана особа не має цивільної процесуальної дієздатності та не може самостійно здійснювати цивільні процесуальні права, а також виконувати свої обов`язки в суді.

Тому для вирішення заявлених позивачем вимог необхідно зазначити в суб`єктному складі законного представника, який діє в інтересах неповнолітнього відповідача, ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З врахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом : зазначення ціни позову у відповідності до дійсної вартості спірного майна та сплати судового збору за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи з ціни позову та за ставками для позовних вимог немайнового характеру у розмірі 1211 грн. 20 коп., та представити суду оригінал квитанції про доплату такого (у разі необхідності) та надання доказів на підтвердження чого була визначена ціна позову; зазначення законного представника, який діє в інтересах неповнолітнього відповідача ОСОБА_2 .

У випадку не усунення недоліків заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, приватний нотаріус Волинська Людмила Василівна, про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Волинська Людмила Василівна про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на частку у спільному майні подружжя - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяН. Б. Добош