З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
27 жовтня 2025 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін в м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
1. Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне.
28 липня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 772876821 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Після цього, 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому, 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 772876821.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 в загальному розмірі 18 154,04 грн, яка складається з:
6 807,10 грн - заборгованість по тілу кредиту;
11 346,94 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Юніт Капітал».
1.2. Відповідно до ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, направлено за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.
1.3. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 29 серпня 2025 року позовну заяву про стягнення заборгованості залишено без руху.
1.4. Відповідно до ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін. Постановлено витребувати від АТ КБ «ПриватБанк» відомості по картковому рахунку.
1.5. 16 жовтня 2025 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла запитувана інформація.
1.6. Сторони у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими.
Представник позивача в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за відсутністю представника ТОВ «Юніт Капітал».
Відповідача повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали суду за місцем його реєстрації, однак конверт з відправленням повернувся до суду без вручення із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.
1.7. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
1.8. Відповідно технічна фіксація справи за позовом ТОВ «Юніт Капітал», про стягнення заборгованості не здійснювалася у зв`язку з неявкою всіх сторін по справі, про що зазначено в протоколі судового засідання.
2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1. 28 липня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали договір № 772876821 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора HJ3S653F.
Відповідно до п. 1.1. за цим договором Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 7000 грн 00 коп. (сім тисяч грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.3., п. 1.4. або п. 1.5. цього договору.
Відповідно до п. 1.2. кредит надається (договір укладається) строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником.
Відповідно до п. 1.3. На період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,51 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 28.07.2020 вказані дані щодо ОСОБА_1 та укладеного ним договору, а в якості номера картки вказано НОМЕР_1 .
У довідці щодо дій позичальника відображено умови укладеного договору, дані про ОСОБА_1 , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 28.07.2020.
Згідно з платіжним дорученням від 28.07.2020 № 058e5da3-c6f9-4922-bd7c-02f47cc22c6e ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 28.07.2020 сплатило на користь ОСОБА_1 згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 7 000,00 грн на платіжну картку № 5168-74XX-XXXX-8770.
Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку НОМЕР_2 . З виписки по картці вбачається, що 28.07.2020 на картку було зараховано 7 000,00 грн.
2.2. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено до 31.12.2023 додатковими угодами №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023.
Пунктом 2.1. розділу 2 договору, передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта.
Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до реєстру прав вимоги №101 від 29.09.2020 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 13 825,20 грн.
2.3. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01.
Пунктом 2.1. передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором.
Згідно з п. 4.1. договору, передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 18 154,04 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 6 807,10 грн, заборгованість за відсотками 11 346,94 грн.
2.4. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю.
Згідно з п. 1.1 договору, фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до п. 1.2. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому -передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до Реєстру Боржників б/н від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 18 154,04 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 6 807,10 грн, заборгованість за відсотками 11 346,94 грн.
2.5. Згідно з розрахунком заборгованості наданий ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 має непогашену заборгованість (нарахування здійснювалося за період з 28.07.2020 по 29.09.2020) за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 в загальному розмірі 13 825,20 грн, яка складається з:
6 807,10 грн - заборгованість по тілу кредиту;
7 018,10 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Всього погашено 475,00 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості наданий ТОВ «Таліон Плюс», ОСОБА_1 має непогашену заборгованість (нарахування здійснювалося за період з 30.09.2020 по 15.11.2020) за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 в загальному розмірі 18 154,04 грн, яка складається з:
6 807,10 грн - заборгованість по тілу кредиту;
11 346,94 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Всього погашено 1 110,00 грн.
Згідно з виписки з особового рахунку за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» за кредитним договором станом на 25.06.2025 (включно) складає 18 154,04 грн, яка складається з:
6 807,10 грн - заборгованість по тілу кредиту;
11 346,94 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом.
Погашень здійснено не було.
3. Релевантні джерела права
3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
3.3. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Аналогічна позиція підтримана в постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), де зазначено: «…Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання…».
3.4. Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
4. Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наступні обставини: наявність кредитних (позикових) правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту чи позики боржнику та неповернення кредиту чи позики, а також інших платежів боржником).
Суд вважає, що позивачем на підставі достатніх та достовірних доказів підтверджено укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем, а також підтверджено наступні укладення договорів факторингу щодо передачі прав вимоги від первісного кредитора до наступних кредиторів та, в підсумку, до позивача за спірним договором кредиту.
4.2. Разом з тим, під час перевірки достовірності факту неповернення відповідачем суми кредиту та відсотків суд встановив наступні обставини.
Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору № 772876821 від 28.07.2020 первісним кредитором було надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 7 000,00 грн на строк 30 днів (дата повернення кредиту 27.08.2020 зазначена у графіку розрахунків, що є Додатком №1 до договору), дата надання кредиту 28.07.2020. Договір не містить інформації щодо умов для здійснення пролонгації кредитного договору.
Як зазначено у розрахунку, складеному представником ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 29.09.2020, ОСОБА_1 в період з 28.07.2020 по 31.07.2020 нараховувались відсотки в розмірі по 35,70 грн, надалі нараховувались відсотки в розмірі по 34,72 грн, після 27.08.2020 нараховувались відсотки в розмірі по 115,72 грн.
З огляду на викладені вище правові позиції Великої Палати Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 розраховуються до 27.08.2020.
Представником позивача надано розрахунок заборгованості за договором № 772876821 від 28.07.2020 за період з 27.08.2020 15.11.2020, тобто за період, коли не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Водночас вимог щодо стягнення з відповідача коштів на підставі ст. 625 ЦК України позивач не заявляв, жодного розрахунку за такими вимогами не подавав і не позбавлений можливості захистити своє право у випадку його порушення.
Суд звертає увагу, що звертаючись з вимогою про нарахування відсотків за кредитним договором у розмірі 11 346,94 грн ТОВ «Юніт Капітал» вказаний розмір належним чином не обґрунтовує, зазначаючи про право нараховувати такі відсотки до дня повного погашення заборгованості, та посилається виключно на виписку з особового рахунку за кредитним договором станом на 25.06.2025.
Посилання ж у кредитному договорі на те, що договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань (п. 4.2.), а також, що нарахування пені здійснюється від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості (п. 3.3.), у силу принципу contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem) повинні тлумачиться проти того, хто їх написав (у даному випадку проти кредитора), у зв`язку з чим не змінюють правової природи цих процентів.
Враховуючи викладене суд вважає, що у цьому випадку до стягнення підлягають відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору та наводить власний розрахунок таких відсотків.
Суд бере до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі (зокрема, відповідачу надано кредит у розмірі 7 000,00 грн на 30 днів; відсоткова ставка становить 0,51 % на день (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. кредитного договору). Відтак, відсотки, котрі має сплачувати кредитодавцеві за день користування кредитними коштами з 28.07.2025 по 31.07.2020, становлять суму 35,70 грн (з розрахунку: 7 000,00 : 100 х 0,51 = 35,70), з 01.08.2025 по 27.08.2020 з урахуванням часткового погашення (192,90 грн) від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості становлять суму 34,72 (з розрахунку: 6 807,10 : 100 х 0,51 = 34,72). Загалом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за 30 днів користування кредитними коштами в розмірі 1 044,54 грн (з розрахунку: 937,44 + 107,10). Як зазначено у розрахунках, складених представниками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який є первісним кредитором, та ТОВ «Таліон Плюс» відповідач частково сплатив заборгованість за нарахованими відсотками, а саме:
31.07.2020 - 107,10 грн;
30.08.2020 - 15,00 грн;
07.09.2020 - 155,00 грн;
23.09.2020 - 5,00 грн;
10.10.2020 - 1 110,00 грн у загальному розмірі 1 392,10 грн.
За наведеними розрахунками відповідача мав сплатити заборгованість у загальному розмірі 7 851,64 грн, з якої за відсотками в розмірі 1 044,54 грн та тілом кредиту - 6 807,10 грн, однак, враховуючи погашення відповідача за нарахованими відсотками (1 392,10 грн), з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 6 459,54 грн (з розрахунку: 7 851,64 - 1 392,10 = 7 851,64).
4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість в сумі 6 459,54 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Інша сума позовних вимог є необґрунтованою і у їх задоволенні слід відмовити.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 30.07.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 35,58% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 861,89 грн.
5.2. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі.
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано до суду:
- договір про надання правової допомоги №05/06/25-01 укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери » та ТОВ «Юніт Капітал»;
- акт прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги від 25.06.2025.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «Юніт Капітал» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Верховний суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 виклав правову позицію про те, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, а тому враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Враховуючи часткове задоволення позову (35,58%) з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 490,60 грн в якості відшкодування витрат на правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 772876821 від 28.07.2020 у загальному розмірі 6 459,54 грн (шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят чотири копійки).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судовий збір у сумі 861,89 грн (вісімсот шістдесят одна гривня вісімдесят дев`ять копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 2 490,60 грн (дві тисячі чотириста дев`яносто гривень шістдесят копійок).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Суддя: Н. С. Волкова