УХВАЛА

21 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 402/157/22

провадження № 61-10097 ск 25

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Петрова Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року, постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Благовіщенська міська територіальна громада Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Благовіщенська міська територіальна громада Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування, в якій просила визнати за нею права власності на 1/4 частки земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:0129, загальною площею 3,2906 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лозуватської сільської ради Ульяновського району Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після смерті матерії ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2. Голованівський районний суд Кіровоградської області рішенням від 09 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року, у задоволені позову відмовив.

3. Додатковою постановою від 30 червня 2025 року Кропивницький апеляційний суд заяву адвоката Терновенка Р. М., який діяв в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково. Вирішив питання розподілу судових витрат.

4. У серпні 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року, постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 червня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення, а матеріали справи направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

5. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2025 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Литвиненко І. В., Петров Є. В.

6. Верховний Суд ухвалою від 18 серпня 2025 року витребував з Голованівського районного суду Кіровоградської області матеріали справи № 402/157/22 та відкладено вирішення питання про залишення без руху, повернення, відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року, постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 червня 2025 року.

7. У вересні 2025 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 402/157/22.

8. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2025 року справу призначено судді-доповідачу Пророку В. В., судді, які входять до складу колегії: Калараш А. А., Петров Є. В

9. Вивчивши касаційну скаргу, додані до неї матеріали та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

10. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

11. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

12. Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

13. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

14. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

15. Як убачається із касаційної скарги та наявних у справі документів, зокрема, Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 15 лютого 2022 року, яка міститься в матеріалах цивільної справи, нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер: :02:000:0129 становить 69 200,45 грн.

16. Оскільки позивач заявляє вимогу про визнання права власності на частину земельної ділянки, ціна позову у цій справі становить 17 300,11 грн, яка станом на 01 січня 2025 року не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 30 = 90 840,00 грн), отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

17. Разом з тим, касаційна скарга містить посилання на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню у випадку, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

18. Так заявниця обґрунтовуючи, що справа має виняткове значення для неї як для спадкоємця, зазначає, що спірна частина земельної ділянки належна їй по праву спадкоємця за законом та є для заявниці джерелом доходу.

19. Перевіривши зазначені доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що наведена заявником обставина не дає достатніх підстав для висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявником не наведено переконливих доводів та не надано відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа має для неї виняткове значення. Фактична незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення для нього, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

20. Варто зазначити, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

21. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

22. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

23. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

24. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

25. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

26. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

27. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

28. Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити, а матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

29. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

30. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Благовіщенська міська територіальна громада Голованівського району Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2024 року, постанову Кропивницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року та додаткову постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 червня 2025 року.

2. Матеріали цивільної справи № 402/157/22 повернути до Голованівського районного суду Кіровоградської області.

3. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. А. Калараш

/підпис/ Є. В. Петров