Справа № 408/8047/16-ц
Провадження № 2-в/0186/63/25
У Х В А Л А

03 листопада 2025 року м.Шахтарське.

Шахтарський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шахтарському в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи Біловодського районного суду Луганської області №408/8047/16-ц за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2025 року ухвалою Шахтарського міського суду Дніпропетровської області ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження - цивільної справи Біловодського районного суду Луганської області №408/8047/16-ц за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Усова Катерина Вікторівна до ОСОБА_3 про стягнення боргу, оскільки судове провадження було втрачено.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року було відкрито провадження по вищевказаній справі, зобов`язано учасників судового провадження направити до суду в строк до 02 листопада 2025 року належним чином завірені копії всіх наявних у них письмових доказів, процесуальних документів, що були предметом розгляду вказаної цивільної справи №408/8047/16-ц.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином на офіційну юридичну адресу через електронну пошту та через оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада України".

З урахуванням ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначено у ст.490 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, справи, які підсудні Біловодському районному суду Луганської області розглядаються Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.

При розгляді справи про відновлення втраченого судового провадження, суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що Біловодським районним судом Луганської області 07 липня 2017 року ухвалено рішення в цивільній справі №408/8047/16-ц.

Матеріали цивільної справи №408/8047/16-ц перебували в Біловодському районному суді Луганської області, будівля якого знаходиться в смт.Біловодськ, Луганської області, яке на теперішній час не контролюється органами державної влади України та є тимчасово окупованою територією України.

Станом на 03 листопада 2025 року Біловодський районний суд Луганської області цивільну справу №408/8047/16-ц Шахтарському міському суду Дніпропетровської області не передавав.

Зазначена обставина дає підстави вважати про втрату матеріалів вказаної цивільної справи.

Шахтарському міському суду Дніпропетровської області надано доступ до АСДС КП "Д-3" Біловодського районного суду Луганської області, в якій міститься ОСК на вказану цивільну справу №408/8047/16-ц (провадження №2/408/54/17) та додані до неї процесуальні документи.

Сторонам по справі запропоновано в строк до 02 листопада 2025 року надати суду всі наявні у них письмові докази та процесуальні документи, які були підставою для ухвалення рішення по справі №408/8047/16-ц від 07 липня 2017 року, однак вони даним правом не скористалися.

З метою відновлення втраченого судового провадження судом були досліджені відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, виявлено процесуальні документи, що містилися у втраченому судовому провадженні №408/8047/16-ц Біловодського районного суду Луганської області.

Відповідно до ч.1 ст.494 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що досліджені документи, на думку суду, є належними та достатніми для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, вважає за необхідне частково відновити втрачене судове провадження №408/8047/16-ц.

Керуючись ст. 488, 490, 494 ЦПК України, -суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі за єдиним унікальним номером №408/8047/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Відновити та долучити до справи наступні документи цивільної справи №408/8047/16-ц:

- ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 24 січня 2017 року про відкриття провадження в справі,

- ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 20 березня 2017 року про призначення справи до судового розгляду,

- ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 28 квітня 2017 року про прийняття справи до провадження суду.

Відновити текст процесуального документу:

- рішення Біловодського районного суду Луганської області від 07 липня 2017 року, наступного змісту:

" Державний герб України

Справа № 408/8047/16

Провадження № 2/408/54/17

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області

в складі: головуючого-судді: Цимбал Ю.Ю.

при секретареві: Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого дії ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22 січня 2014 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір грошової позики № 22/01/2014 на суму 50 000 грн. 00 коп.

Відповідно до договору позики на виконання зобов`язань він передав грошові кошти в сумі 50 000 грн. 00 коп., а ОСОБА_3 зобов`язався їх повернути до 22 вересня 2014 року, про що складено розписку.

Вказував, що ОСОБА_3 своїх зобов`язань не виконав, гроші не повернув, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка з урахуванням 3 % річних в сумі 3 291 грн. 78 коп. та інфляційних втрат в сумі 34 245 грн. 23 коп. становить 87 537 грн. 01 коп.

У зв`язку із наведеним просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу 87 537 грн. 01 коп. та судовий збір.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справу без її участі. Наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у заяві, поданій до суду заяві позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 січня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір грошової позики № 22/01/2014 на суму 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 6).

На виконання умов договору позики ОСОБА_1 ОСОБА_3 передано 50 000 грн. 00 коп., отримання яких останнім підтверджується розпискою (а.с. 7).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів, робити відповідні правові висновки.

Відповідна правова позиція сформульована у Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, від 12 квітня 2017 року №442/8157/15-ц. Так, як зазначено у Постановах ВСУ письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до п. 3.1. вказаного договору позики за несвоєчасне повернення суми позики позикодавець в праві вимагати від позикоодержувача сплати 3 % річних і інфляційних втрат у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України.

Загальна сума заборгованості відповідача за вище зазначеним договором становить 87 537 грн. 01 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

У силу вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. А також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання, оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст. 1046 ЦК України за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Як слідує зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та інфляційних втрат за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 526, 527, 530, 624, 625, 629, 1046, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 61 88 ЦПК України, керуючись ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 87 537 гривень 01 копійку, з яких 50 000 гривень 00 копійок сума боргу за договором позики; 3 291 гривень 78 копійок 3 % річних та інфляційні втрати в сумі 34 245 гривень 23 копійки за договором позики від 22 січня 2014 року № 22/01/2014.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 875 гривень 37 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Ю. Цимбал";

- ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 07 липня 2017 року, наступного змісту:

" Державний герб України

Справа № 408/8047/16-ц

Провадження № 2-во/408/44/19

У Х В А Л А

про виправлення описки

02 грудня 2019 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області, у складі:

Головуючого - судді: Кускової Т.В.

при секретарі: Сіпаковій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Біловодську, Луганської області цивільну справу №408/8047/16-ц за заявою ОСОБА_1 про виправлення помилки у рішенні суду та виконавчому листі по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Біловодського районного суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Вказану цивільну справу було розглянуто у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодськ Луганської області 07 липня 2017 року. Позовні вимоги було задоволено, про що було винесено рішення, на підставі якого позивач отримав копію судового рішення та виконавчий лист.

При виготовленні тексту рішення та виконавчого листа, було допущено описку, а саме невірно прізвище відповідача замість вірного « ОСОБА_4 » вказано невірно « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне, виправити описку, допущену у виконавчому листі.

Керуючись ст.ст.260, 269, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Виправити описку, допущену у рішенні Біловодського районного суду Луганської області у цивільній справі №408/8047/16-ц від 07 липня 2017 року та виконавчому листі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, вказавши по всьому тексту рішення та виконавчого листа прізвище відповідача як « ОСОБА_4 ».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кускова Т.В."

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.А.Янжула.