УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

16.01.2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді від 23.09.2025 року за даним позовом було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

До початку розгляду справи по суті представник позивача Павленко Д.О. подав заяву про відмову від позову в зв`язку із відсутністю предмета спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що право позивача відмовитися від позову закріплене в п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, наслідки закриття провадження у справі йому відомі, тому суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи № 154/313/25, при поданні позову Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 255, 256 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову представника позивача Павленко Д.О. від позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Повернути Товариству з Обмеженою Відповідальністю «Фінансова компанія «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ) з Державного бюджету України 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору, сплаченого згідно з платіжною інструкцією № СЦ 00001349 від 15.01.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча Тетяна ПУСТОВОЙТ