Справа № 303/4181/25
2/303/1487/25

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська Залізниця» на його користь 100 850,00 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 12.02.2024 року на станції Баркасово, Берегівського району, потяг № 8902 в складі одиночного електровозу ВЛ11м-080 під керуванням машиніста ОСОБА_2 скоїв наїзд на працівника АТ «Укрзалізниця», електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування ОСОБА_3 , який в результаті наїзду від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Вказані обставини підтверджуються актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.02.2024 року о 15.18 год. Враховуючи, що поїзд є джерелом підвищеної небезпеки, відшкодування шкоди здійснюється незалежно від вини.

Зазначає, що в загиблого не було родичів першого ступеня споріднення, тому його похованням, встановленням пам`ятника займався він - чоловік сестри.

Позивач поніс витрати на поховання ОСОБА_3 у розмірі 36 850,00 гривень та витрати на встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 64000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене просить стягнути з відповідача на його користь 100850,00 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23.06.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24.06.2025 року представник відповідача подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи. Також зазначив, що позивач є неналежним, оскільки такому не належить право вимоги у даній справі. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити в позові.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.02.2024 року на станції Баркасово, Берегівського району, потяг № 8902 в складі одиночного електровозу ВЛ11м-080 під керуванням машиніста ОСОБА_2 скоїв наїзд на працівника АТ «Укрзалізниця», електромонтера з ремонту та обслуговування пристроїв сигналізації, централізації та блокування ОСОБА_3 , який в результаті наїзду від отриманих тілесних ушкоджень помер. Вказані обставини підтверджуються актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 12.02.2024 року о 15.18 год. (а.с. 4-14).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.02.2024 року (а.с. 15).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 поніс витрати на поховання в розмірі 36 850,00 гривень та витрати на встановлення надгробного пам`ятника в розмірі 64000,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч 1. ст. 1201 ЦК Україна особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог щодо предмету позову не надано належних, достатніх, достовірних доказів, які б підтверджували його родинні відносини з померлим, а відтак і його право на відшкодування матеріальної шкоди.

Відтак, суд приходить висновку, що позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19, пункт 7.17), від 08 жовтня 2019 року у справі № 916/2084/17 (провадження № 12-77гс19, пункт 8.9).

У пункті 114 постанови Великої Палати верховного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) зазначено: «Велика Палата Верховного Суду погоджується з позивачкою в тому, що кожна особа, чиї права чи інтереси було порушено, має право звернення до суду для їх захисту.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити».

Отже, позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, а тому він є неналежним позивачем у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 23, 34, 42, 48, 51, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1187, 1201 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Українська Залізниця», м.Київ, вул. Єжи Гедройця, буд.5, .

Рішення суду виготовлено 30 жовтня 2025 року.

Головуюча О.В.Гутій