Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2149/19
Категорія 78 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.,

суддів: Галацевич О.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі заяву представника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області»про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року у цивільній справі № 296/2149/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання недійсними змін у трудовій книжці,

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 23 квітня 2024 року скасовано і ухвалено нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ № 24 о/с від 30 січня 2019 року начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення з роботи дільничного лікаря-терапевта поліклініки ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 із 30 січня 2019 року на посаді лікаря-терапевта дільничного поліклініки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області».

Стягнуто із Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» на користь ОСОБА_1 96 390 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу (сума визначена без урахування обов`язкових податків та платежів).

Вирішено питання судових витрат.

24 вересня 2025 року представник Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» подав заяву про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, у якій просить її роз`яснити в частині того, чи повинен роботодавець вирахувати із суми 96 390 грн передбачені законодавством податки і збори.

Перевіривши доводи, поданої представником відповідача заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для роз`яснення судового рішення.

Законодавцем передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК України).

В заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового для виконання характеру.

За приписами частини 2 статті 271 ЦПК України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, мають враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в ухвалі від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20), «… необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Такого ж правового висновку дійшла колегія Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своєму судовому рішенні від 14.05.2022 по справі № 344/17673/19.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню. Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення.

Під час розгляду заяви було з`ясовано, що при ухваленні постанови Житомирським апеляційним судом від 23 вересня 2025 року, були враховані всі обставини справи та вимоги закону.

Зміст заяви про роз`яснення судового рішення зводиться до того, що представнику відповідача не зрозуміло чи повинен роботодавець вирахувати із суми 96390 грн передбачені законодавством податки і збори.

Абзац шостий резолютивної частини постанови Житомирського апеляційного суду містить чітке формулювання, яке роз`яснень не потребує, зокрема:

«Стягнути із Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» на користь ОСОБА_1 96 390 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу (сума визначена без урахування обов`язкових податків та платежів)».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року є зрозумілою і підстав для роз`яснень судового рішення не убачається.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 271, 374, 381, 382, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви представника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області»про роз`яснення постанови Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року у цивільній справі № 296/2149/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, визнання недійсними змін у трудовій книжці відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді