Справа № 157/1574/25
Провадження №2/157/690/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

представника позивача Євтушенка Д.В.,

представника відповідача Яреська Т.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 20 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №775930463 на суму 6500 гривень. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора UUSX-2473. Перед укладенням кредитного договору відповідач із метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет: перейшов на офіційний сайт первісного кредитора - www.moneyveo.ua, зареєструвався на цьому сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів у кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит первісного кредитора, перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору, отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору, надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором).

Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір із використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений.

При укладенні кредитного договору відповідач діяв відповідно до алгоритму (порядку) дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (далі - алгоритм дій відповідача). Порядок дій відповідача підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. Первісний кредитор діяв відповідно до алгоритму (порядку) дій первісного кредитора. Первісний кредитор перед тим як погоджувати заявку, не лише перевірив особисті дані відповідача, а й здійснив перевірку дійсності та аутентифікацію платіжної картки відповідача згідно з стандартами відповідних платіжних систем, тобто перевірив чи дійсно платіжна картка належить відповідачу.

Одночасно з підписанням кредитного договору, первісний кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору у формі, що унеможливлює зміну його змісту.

Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Отже, у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем.

Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував Відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі: 6500 грн 20.01.2024 на банківську карту №5363-54XX-XXXX-3529 відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням. Для підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів (кредиту) позивачем до позовної заяви долучено всі наявні у позивача докази, які були отримані при отриманні права грошової вимоги до відповідача.

Між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» 28.11.2018 укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1.

Первісний кредитор та ТОВ «Таліон плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги №277 від 26.03.2024, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг з реєстру прав вимог, що містить лише дані відповідача. Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) первісного кредитора зі сторони ТОВ «Таліон плюс» згідно з договором факторингу 1, саме за відступлення права вимоги в обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №277 від 26.03.2024 до договору факторингу 1 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по кредитному договору) до позовної заяви додається акт звірки взаємних розрахунків та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимоги.

Між ТОВ «Таліон плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» 10.10.2024 укладено договір факторингу №10/1024-01. Розділом 2 договору факторингу 2 визначено, що ТОВ «Таліон плюс» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон плюс» за плату на умовах, визначених цим договором.

ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги №1 від 10.10.2024 до договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги. Враховуючи те, що реєстр прав вимоги містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг із реєстру прав вимог, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Таліон плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» згідно з договором факторингу 2 саме за відступлення права вимоги в обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі прав вимоги №1 від 10.10.2024 до договору факторингу 2 (до якого також входило відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по кредитному договору) до позовної заяви додається платіжна інструкція.

Між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем 04.06.2025 укладено договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу 3 перехід від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого позивач стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

Відповідно до реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 910 грн. Враховуючи те, що реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг із реєстру боржників, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб). Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у реєстрі боржників №б/н від 04.06.2025 до позивача підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 3.

Додатково, для підтвердження факту передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зі сторони позивача, згідно з Договором факторингу 3, саме за відступлення права вимоги в обсязі кредитних договорів, які зазначені у реєстрі боржників №б/н від 04.06.2025 до договору факторингу 3 (до якого входило також відступлення права вимоги щодо заборгованості відповідача по кредитному договору) до позовної заяви додається платіжна інструкція.

Укладання договорів факторингу між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» та між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до виникнення кредитних правовідносин із позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення прав вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними.

При цьому, право вимоги по кредитному договору було відступлено первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «Таліон плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн фінанс», а в подальшому позивачу на підставі реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання реєстрів прав вимоги, тобто вже після укладення кредитного договору. Аналогічні умови зазначено і в договорах факторингу, укладених між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс».

Таким чином, договір факторингу 1 та договір факторингу 2 є дійсними, відповідно до законодавства містять істотні умови конкретного змісту щодо відступлення прав вимоги до боржників, що визначаються на момент переходу цих прав у порядку передбаченому договорами факторингу, в тому числі вимог, прав і обов`язків сторін, які виникнуть після укладання цих договорів. Тобто, сторонами досягнуто згоди щодо предмета договору факторингу. Отже сторони погодили, що: за договором факторингу 1 первісний кредитор має право після підписання договору факторингу 1 (на підставі окремих реєстрів прав вимоги) передавати (відступати) ТОВ «Таліон плюс» свої права вимоги до позичальників, а ТОВ «Таліон плюс» зобов`язаний набувати такі права вимоги; за договором факторингу 2 ТОВ «Таліон плюс» має право після підписання договору факторингу 2 (на підставі окремих реєстрів прав вимоги) передавати (відступати) ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» свої права вимоги до позичальників, а ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зобов`язаний набувати такі права вимоги.

З огляду на викладене вище, умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи з презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки.

Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного реєстру права вимоги, а не з дати укладення договору факторингу. Витяги з реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по кредитному договору до позивача.

При укладенні кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного кредитного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У період відступлень права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору між кредиторами розмір суми боргу за кредитним договором на момент чергового відступлення права вимоги зазначався у реєстрах прав вимог (реєстрі боржників).

Розрахунки заборгованості підготовлені первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» за кредитним договором за відповідні періоди перебування прав вимог у первісного кредитора та ТОВ «Таліон плюс» відповідно наведено у додатках до позовної заяви.

ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку, визначеному кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором.

Враховуючи зазначене вище, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 26 910 грн, яка складається з: 6500 грн - заборгованість по тілу кредиту; 20 410 грн - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Вказана сума також підтверджується випискою з особового рахунку на період 04.06.2025-25.06.2025.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 у розмірі 26 910 грн, а також понесені судові витрати.

Представник позивача Хлопкова М.С. 03 жовтня 2025 року подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 у розмірі 15 307 грн 50 к., а також понесені судові витрати.

У відзиві на позов представник відповідача Яресько Т.В. позовні вимоги не визнав та зазначив, що 20.01.2024 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №775930463, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 6500 грн на споживчі цілі, строком на 5 років та зобов`язався сплатити суму кредиту, проценти, комісії та інші платежі, у строк встановлений договором. Зобов`язання, що виникли між сторонами кредитного договору в результаті його укладення, відповідачем належним чином не виконувались, а тому станом на 26.03.2024 за Кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 13 422 грн 50 к., що складалася з: заборгованості за тілом кредиту - 6500 грн; заборгованості за відсотками - 6922 грн 50 к. За твердженнями позивача 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01. Позивач стверджує, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №277 від 26.03.2024 до договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13 422 грн 50 к. Як вбачається з розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», в період із 26.03.2024 по 17.06.2024 новим кредитором було продовжено нарахування відсотків за користування кредитом. Таким чином, за вказаний період новим кредитором було нараховано 13 487 грн 50 к. процентів за користування кредитом. Загальна сума заборгованості станом на 17.06.2024 склала 26 910 грн, що складалась з: заборгованості за тілом кредиту - 6500 грн; заборгованості за відсотками - 20 410 грн.

Як стверджує позивач, 10.10.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу від 10.10.2024 №10/1024-01. Позивач стверджує, що відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 до договору факторингу від 10.10.2024 №10/1024-01 від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 910 грн.

В подальшому, як стверджує позивач, 04.06.2024 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивач уклали договір факторингу від 04.06.2024 №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Позивач стверджує, що відповідно до реєстру боржників №б/н за договором факторингу від 04.06.2024 №04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 910 грн. У зв`язку з цим, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 26 910 грн, понесені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422 грн 40 к. та витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Відповідач визнає факт укладення кредитного договору, а також факт отримання грошових коштів відповідно до його умов. Водночас, відповідач не визнає позовних вимог, оскільки вважає, що позивач не має належних правових підстав для звернення до суду з цим позовом. Окрім того, відповідач категорично не погоджується з визначеним позивачем розміром заборгованості за кредитним договором. На підтвердження своєї позиції Відповідач наводить наступні аргументи. Щодо неможливості набуття ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги за кредитним договором за договором факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01. Як вже зазначалося, відповідач визнає, що 20.01.2024 ним було укладено кредитний договір з первісним кредитором. Водночас, позивач стверджує, що до нього перейшло право вимоги на підставі ланцюжка відступлення прав вимоги за договорами факторингу, першим з яких був договір факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Однак, 18.11.2018, на час укладення договір факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01, між первісним кредитором та відповідачем не існувало жодних правовідносин. Станом на дату укладення договір факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 первісний кредитор не був кредитором відповідача, відповідно права вимоги до відповідача ще не існувало, тому воно не могло бути передано до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». Тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та відповідачем.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що у зв`язку з відсутністю доказів передачі права вимоги первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» увесь подальший ланцюг відступлення прав вимоги є юридично неспроможним. Адже у разі, якщо перехід права вимоги на першій ланці не відбувся, наступні правочини не могли мати правових наслідків, оскільки предмет відступлення був відсутній. Так, станом на 28.11.2018 - дату укладення договору факторингу №28/1118-01, між первісним кредитором та відповідачем не існувало жодних правовідносин, а отже і не існувало кредитного договору, з якого могло би виникнути право вимоги. Таким чином, первісний кредитор на момент укладення договору факторингу не мав статусу кредитора відповідача, що свідчить про відсутність на той час будь-якого права вимоги, здатного до відступлення. Звертає увагу суду на зміст самого договору факторингу та на визначення термінів, закріплені в ньому. Пункти 1.1-1.3 кредитного договору: «Боржник» - фізична особа, з якою укладено кредитний договір, право вимоги за яким передається за цим договором. Тобто, договором прямо встановлено, що боржником вважається особа, з якою вже існує договірне зобов`язання на момент укладення договору факторингу. «Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між клієнтом і боржником, право вимоги за яким відступається. З цього визначення також випливає, що мова йде виключно про договори, які вже укладені, а не ті, які будуть укладені у майбутньому. «Право вимоги» - усі права клієнта за кредитними договорами, включно з грошовими вимогами до боржників за договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Водночас ці майбутні права вимоги, як логічно випливає із попередніх визначень, можуть виникати лише у межах вже укладених кредитних договорів. Таким чином, предметом договору факторингу можуть бути лише ті права вимоги, які виникають з кредитних договорів, укладених до моменту укладення договору факторингу, а не з договорів, які будуть укладені в майбутньому. Водночас із вказаних положень вбачається, що мова йде виключно про вимоги, які виникають із уже укладених кредитних договорів. Майбутні вимоги можуть бути предметом відступлення лише у випадку, якщо на момент укладення договору факторингу вже існує кредитний договір, а не якщо кредитні правовідносини будуть сформовані у майбутньому.

Отже, право вимоги за кредитним договором, який ще не існує на момент укладення договору факторингу, не може бути предметом останнього. Таким чином, твердження позивача про те, що включення певного права вимоги до реєстру у межах дії договору факторингу є достатнім, не відповідає ані умовам самого договору, ані чинному законодавству.

Як вбачається з розрахунку заборгованості що складений первісним кредитором, після закінчення дисконтного періоду, з 20.02.2024 по 26.03.2024 проценти нараховувались відповідно до пункту 8.4 кредитного договору у розмірі 2,98% за день. Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено частиною 5: «Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.». Спірний кредитний договір укладено 20.01.2024, тобто вже після набрання чинності вказаними змінами. Це означає, що до нього безпосередньо підлягає застосуванню обмеження у 1% на день і тимчасові перехідні норми (2,5% та 1,5%), передбачені п. 17 Прикінцевих положень, застосуванню у цьому випадку не підлягають.

З урахуванням нікчемності вище перелічених пунктів кредитного договору, якими денна процентна ставка встановлена з порушеннями Закону України «Про споживче кредитування», відповідач вважає, що проценти повинні бути нараховані на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період.

Представником відповідача, адвокатом Яресько Т.В. було проведено контррозрахунок, з якого вбачається наступне. Заборгованість за тілом кредиту становить 6500 грн; заборгованість за процентами нарахованими в дисконтний період за денною процентною ставкою 0,55% (з 20.01.2024 по 19.02.2024) становить 1108 грн 25 к.; заборгованість за процентами, нарахованими за обліковою ставкою НБУ до передачі прав вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (з 20.02.2024 по 25.03.2024), становить 1200 грн 76 к. - 1108 грн 25 к. = 92 грн 51 к. Тобто, загальний розмір заборгованості відповідача перед первісним кредитором становив: 6500 грн + 1108 грн 25 к. + 92 грн 51 к. = 7700 грн 76 к.

У разі якщо позивачем буде доведено перехід права вимоги за Кредитним договором до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», сума заборгованості за відсотками в період із 26.03.2024 по 17.06.2024 у розмірі 13487 грн 50 к., що була нарахована новим кредитором за ставкою 2,98% за день, також підлягає перерахунку за обліковою ставкою НБУ за вказаний період.

Як вбачається з контррозрахунку, у випадку нарахування процентів із 20.01.2024 по 17.06.2024 загальний розмір заборгованості становить 7907 грн 87 к., що складається з 6500 грн заборгованості за тілом кредиту та 1407 грн 87 к. заборгованості за відсотками.

Як вбачається з долученого позивачем детального опису наданих послуг, правнича (правова) допомога, надана адвокатом Тараненко А.І. складалась з: складання позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до позичальника, яким є ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 (2 год, 5 тис. грн); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_2 за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 (2 год, 1 тис. грн); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_2 (1 год 500 грн); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_2 (1 год 500 грн).

Відповідач вважає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, завищеними та такими, що не відповідають фактичним трудовим витратам представника. Заявлені витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн є необґрунтованими та явно завищеними.

З огляду на стандартність документів, масовий характер аналогічних справ та відсутність фактичного обсягу роботи, у разі задоволення позову, відповідач вважає за доцільне зменшити їх до розумного рівня у сумі 2000 грн.

Представництво інтересів відповідача здійснював адвокат Яресько Т.В. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 24.07.2025 №25106 (надалі - «Договір»).

Відповідачем 22.09.2025 були сплачені кошти у розмірі 10000 грн шляхом авансування, про що відповідач отримав від адвоката Яресько Т.В. розрахункову квитанцію №22/09/25 від 22.09.2025, як це передбачено п. 7.5 Додатку №4 до Договору. Адвокат Яресько Т.В. та відповідач 30.09.2025 підписали акт приймання-передачі послуг №1 від 30.09.2025, тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були надані в повному обсязі. Просить у позові ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі за недоведеністю та безпідставністю. Стягнути з ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь відповідача витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 гривень.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що ознайомившись з відзивом на позовну заяву, вважає заперечення представника відповідача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 14.1. невід`ємною частиною цього договору є правила та паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Отже, правила є у відкритому доступі на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (Первісного кредитора) за посиланням: https://moneyveo.ua/confidentiality/creditrules/ та відповідач погодився, що ознайомився з ними (п. 14.1. Договору).

Відповідно до алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням.

Відповідно до п. 8.3.1. за період від дати видачі кредиту до 19.02.2024 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 200,750 відсотків річних, що становить 0,550 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - Дисконтна процентна ставка). Нарахування відсотків здійснюється за такою формулою: 6500 грн (сума виданого кредиту) х 30 (строк кредиту) х 0,55 (процентна ставка)/100 = 1072,50 (сума нарахованих відсотків за користування кредитом строком 30 днів) 1072,50/30=35,75 (сума за один день користування кредитом), що підтверджується розрахунком підготовленим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, базова процентна ставка становить 912,50% річних, отже, 2,50% за кожен день користування кредитними коштами. 6500 (сума виданого кредиту) х 2,50 (процентна ставка)/100 = 162,50 грн (сума за один день користування кредитом, що підтверджується розрахунками підготовленими ТОВ ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс».

Під час укладення договору відповідач ознайомився з його текстом та змістом у цілому, паспортом споживчого кредиту, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, жодних заперечень щодо уточнення чи зміни його викладу не висловив та з ними погодився, про що свідчать його підписи та згода на обробку персональних даних та доступ до кредитної історії.

Відповідач не відмовлявся від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликав, не звертався за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний, а тому відповідно до ст. 204 ЦК України є правомірним і повинен виконуватися належним чином, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Відповідачем у відзиві на позовну заяву не оспорюється факт укладання кредитного договору №775930463 від 20.01.2024. Уклавши договір, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримав екземпляр договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов договору на сайті первісного кредитора. Інформація надана ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з дотриманням всіх вимог законодавства, виклавши її в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно з п. 1.12.4 кредитного договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,700% річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» відсотки мали б нараховуватися наступним чином: протягом перших 30 днів (Дисконтний період) відсотки нараховувалися у відповідності до п. 8.3.1 - 6500х30х0,550/100 = 1072,50; 1072,50/30 = 35,75. Після закінчення дисконтного періоду, з урахуванням Закону України «Про споживче кредитування» відсотки мали б нараховуватися за формулою: 6500х1:100 = 65,00.

Таким чином, з урахуванням Закону України «Про споживче кредитування» заборгованість становить 15 307 грн 50 к.

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (Клієнт) та між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до пункту 8.2 Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. Відповідно до п. 8.6 додатки та додаткові угоди до цього договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину.

В подальшому ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, №26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 - якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року.

Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги 277 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), 26.03.2024 ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 13 422 грн 50 к. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

З урахуванням викладених обставин можна зробити висновок, що сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 26.03.2024, тобто після укладання кредитного договору №775930463 від 20.01.2024.

Отже відповідач не врахував усі матеріали справи та помилково визначив, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. Проте, відповідно до умов договору факторингу передача права вимоги здійснюється не за самим договором, а за реєстрами, які є додатками до нього. В свою чергу, позивач долучив до позовної заяви всі належні докази, а саме: договір факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 та витяг з реєстру прав вимоги 277 від 26.03.2024 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 10.10.2024 укладено Договір факторингу №10/1024-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024.

Пунктом 2.1. Розділу 2 (ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ) Договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Тобто, предметом договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. 10.10.2024 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до Договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 910 грн. Тобто, передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності договору факторингу - до 31.12.2024. При цьому жодна норма цього договору не обмежує можливість передачі прав вимог лише тими, які існували до моменту укладення договору.

Відповідно до підпункту 5.3.3 договору факторингу №10/1024-01 від 10.10.2024 фактор (ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Також згідно з п. 4.1. цих договорів, право вимоги переходить від клієнта до фактора в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, який є невід`ємною частиною договору.

Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не обмежується моментом укладення кредитного чи факторингового договору, а здійснюється на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. Отже, право вимоги за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».

ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач 04.06.2025 уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до п. 1.1. за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Таким чином, згідно з витягом із реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 26 910 гривень.

Таким чином твердження відповідача на недоведеність переходу права вимоги в зв`язку з тим, що позивачем не долучено докази, що підтверджують оплату договорів факторингу є нікчемними. Враховуючи наведене, позивач дійсно підтвердив факт переходу права вимоги, оскільки він виконав умови договору факторингу, надавши відповідні документи. Позивач набув право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025. Хоча перерахування коштів клієнту не є предметом доказування у цьому спорі, оскільки факт переходу прав вимоги підтверджується підписанням відповідного реєстру боржників, як це прямо передбачено умовами зазначеного договору.

Таким чином, позивач не має обов`язку надавати докази здійснення оплати за відступлені права вимоги, оскільки така обставина не впливає на законність переходу права вимоги відповідно до положень чинного законодавства та договору факторингу. Позивач надав всі належні та допустимі докази на підтвердження факту переходу права вимоги.

Просить прийняти відповідь на відзив, врахувати відповідь на відзив при розгляді справи по суті. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №775930463 від 20.01.2024 у розмірі 15 307 грн 50 к., яка складається з наступного: 6500 грн - заборгованість по кредиту; 8807 грн 50 к. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Представник позивача Євтушенко Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Представник відповідача Яресько Т.В. у судому засіданні позовні вимоги не визнав із підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення частково.

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що 20 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 було укладено договір №775930463, який підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису, тобто у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 14-23).

Згідно з пунктами 2.1. 2.6. цього договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника. Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 6500 грн 20.01.2024 (що є датою надання Кредиту). Другий та решта траншів із договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. Кредит надається з метою задоволення поточних як споживчих так і не споживчих потреб позичальника (не цільовий кредит).

Відповідно до п. 5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5363-54XX-XXXX-3529, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів із моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.

Згідно з пунктами 7.1.-7.3 договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування - 19.02.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 поговору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 19.02.2029.

Відповідно до п 7.4.-7.5 договору проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Позичальник має право достроково повернути основну суму Кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час. У разі часткового повернення суми кредиту, сума до сплати за договором перераховується. З актуальною сумою до сплати позичальник має можливість ознайомитись в особистому кабінеті.

Згідно з пунктами 8.1.-8.4 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника, крім процентів за належне користування кредитом, договором не передбачено. Процентні ставки за договором є фіксованими і не підлягають зміні кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для позичальника. Загальні витрати за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. Протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначають наступним чином: за період від дати видачі кредиту до 19.02.2024 (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 200,750 відсотків річних, що становить 0,550 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - дисконтна процентна ставка); у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період із наступного дня після 19.02.2024 проценти нараховуються за ставкою 664,050 відсотків річних, що становить 1,820 відсотків у день від суми кредиту за кожний день користування ним (далі - Індивідуальна процента ставка). Після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,700 відсотків річних, що становить 2,980 відсотків у день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.

Відповідно до п. 11.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.

Згідно з пунктами 12.1.-12.2. договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України. Порушенням умов цього договору вважається його невиконання або неналежне виконання або отримання кредиту позичальником при використанні недостовірної, неповної, або помилкової інформації.

Із довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що ОСОБА_2 20.01.2024 на номер телефону НОМЕР_1 направлено одноразовий ідентифікатор для підтвердження поданої заявки на кредит, договір №775930463 від 20.01.2024, згідно з яким сума кредиту становить 6500 грн, строк кредитування 30 днів, процентна ставка 2,50% в день відсотків річних (а.с. 36).

Таким чином, в укладеному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і тип процентної ставки, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на вказаний ним номер телефону. Цей кредитний договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався.

Також до договору долучено правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 24-27), які є його невід`ємною частиною (п. 4.1 договору).

Відповідно до умов договору товариство надало ОСОБА_2 кредит шляхом зарахування на платіжну картку останнього зазначену у заявці на отримання грошових коштів у кредит від 19.01.2024 (а.с. 28) суму коштів 6500 грн, що стверджується платіжним дорученням №8b190d1c-af28-4e98-ac5e-d4ecaa4bf4b2 від 20.01.2024 (а.с. 46), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 23.05.2025 (а.с. 48).

На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «Приватбанк» направило інформацію стосовно рахунків ОСОБА_2 і повідомило, що на ім`я ОСОБА_2 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ). Також клієнту емітувались інші картки. Додатково направило виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період із 20.01.2024 по 25.01.2024, яка містить зарахування на суму 6500 UAH у додатку. Номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження операцій за вказаною платіжною карткою № НОМЕР_2 в зазначений період: фінансовий номер телефону - НОМЕР_4 ; номер телефону, який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_2 - НОМЕР_4 , та додатково направило виписку по вказаному рахунку за вказаний період, із якої вбачається, що 20.01.2024 на вказану картку, яка належить ОСОБА_2 , здійснено переказ коштів на суму 6500 гривень.

Суд вважає доведеним факт укладення договору кредитної лінії №775930463 та виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 6500 гривень.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Між ТОВ «Таліон плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) 28.11.2018 укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» переходить ТОВ «Таліон плюс» право вимоги до боржників за відповідним реєстром права вимоги (а.с. 55-58).

Згідно з п. 1.3 договору факторингу під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми Боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Пунктом 1.4 визначено термін «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати Клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які суми, що належать до сплати Клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані Клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Розділом 4 зазначеного вище договору регламентовано порядок відступлення права вимоги, згідно з п. 4.1. право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

В подальшому між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено ряд додаткових угод, згідно з якими сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору, востаннє до 31 грудня 2024 року включно, а саме: 28 листопада 2019 року укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; 31 грудня 2020 року укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; 31 грудня 2021 року укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018; 31 грудня 2022 року укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 60 зворот, 61-64, 66, 67).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №277 від 26.03.2024 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за договором №775930463 від 20.01.2024 на загальну суму 13 422 грн 50 к., з яких 6500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 6922 грн 50 к. заборгованість по відсотках (а.с. 69-70).

Тобто щодо конкретних правовідносин - набуття договором факторингу зобов`язальної сили відбулось 26.03.2024 у день підписання між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідного Реєстру права вимоги, у якому за №56 зазначений ОСОБА_2 .

Починаючи з 27 березня 2024 року до 10 жовтня 2024 року, відповідно до умов договору №775930463 від 20.01.2024, ТОВ «Таліон плюс» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5%, оскільки ОСОБА_2 і надалі не сплачував заборгованість. Нарахування підтверджується розрахунком заборгованості, сформованим ТОВ «Таліон плюс», згідно з яким заборгованість становить 26 910 грн, з яких 6500 грн - тіло кредиту та 20 410 грн - відсотки (а.с. 93-94).

Суд вважає таке нарахування відсотків ТОВ «Таліон плюс» безпідставним. Оскільки згідно з п. 1.3 та 1.4 договору факторингу від 28.11.2024 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора перейшло право вимоги на борг, тобто зобов`язання перед клієнтом, яким є ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а не фактор ТОВ «Таліон плюс». Подальше нарахування фактором відсотків, тобто збільшення боргу, не передбачено умовами договору факторингу.

Між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (клієнт) 10.10.2024 укладено договір факторингу №10/1024-01, згідно з умовами якого право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги (а.с. 71-74).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 від 10.10.2024 підписаного між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу №10/1024-01, укладеного між ними, ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за договором №775930463 від 20.01.2024 на загальну суму 26 910 грн, з яких 6500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 20410 грн заборгованість по відсотках (а.с. 76-77).

Аналогічно з укладенням Договору факторингу між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - перехід права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» відбувся 10.10.2024 у день підписання Реєстру права вимоги, у якому за №564 зазначений ОСОБА_2 .

Проте, у зв`язку тим, що ТОВ «Таліон плюс» безпідставно нарахувало на первинний борг щодо клієнта ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відсотки за користування кредитом, то розмір зобов`язання ОСОБА_2 у Реєстрі прав вимоги №1 від 10.10.2024 визначений неправильно. Фактично до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги на суму 13 422 грн 50 к., з яких 6500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 6922 грн 50 к. заборгованість по відсотках, згідно з Реєстром прав вимоги №277 від 26.03.2024 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Між ТОВ «Юніт капітал» (фактор) та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» (клієнт) 04.06.2025 укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, згідно з умовами якого право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними Акта прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 79-82).

Відповідно до Акта прийому-передачі реєстру боржників від 04.06.2025 за договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с. 86), витягу з реєстру боржників від 04.06.2025 до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 (а.с. 84-85), підписаних між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», ТОВ «Юніт капітал» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за договором №775930463 від 20.01.2024 на загальну суму 26 910 грн, з яких 6500 грн заборгованість по основному боргу та 20 410 грн заборгованість по відсотках.

Проте, у зв`язку тим, що ТОВ «Таліон плюс» безпідставно нарахувало на первинний борг щодо клієнта ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відсотки за користування кредитом, то розмір зобов`язання ОСОБА_2 в реєстрі боржників від 04.06.2025 визначений неправильно. Фактично до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги на суму 13 422 грн 50 к., з яких 6500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 6922 грн 50 к. заборгованість по відсотках, згідно з Реєстром прав вимоги №277 від 26.03.2024 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

З огляду на зазначене, суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги та акта прийому-передачі реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах, але не на всю суму позовних вимог.

Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані кошти в строк, передбачений договором №775930463 від 20 січня 2024 року.

За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім тіла кредиту до стягнення заявлені проценти за користування кредитом у межах обумовленого строку. ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві просило стягнути з відповідача ОСОБА_2 у свою користь, крім тіла кредиту у розмірі 6500 грн, відсотки за користування кредитом у розмірі 20 410 гривень, а враховуючи те, що до ТОВ «Юніт капітал» перейшло право вимоги на загальну суму 13 422 грн 50 к., з яких 6500 грн заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) та 6922 грн 50 к. заборгованість по відсотках, тому саме суму в розмірі 6922 грн 50 к. слід вважати заборгованістю по відсотках, яку позивач просить стягнути.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України №3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Враховуючи, що самим Законом України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» передбачено те, що він набрав чинності 24 грудня 2023 року, а кредитний договір було укладено 20 січня 2024 року, тобто після набрання чинності цим Законом, тому нарахування процентної ставки слід розраховувати у відповідності до чинного законодавства у розмірі 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» визначено тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%. Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень закону. Пунктом другим розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Кредитний договір між позивачем і відповідачем був укладений 20 січня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, умови договору щодо встановлення денної процентної ставки вище 1% є нікчемними в силу положень частини 5 статті 8 та частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

При вирішенні цього спору судом взято до уваги, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором суду не надав.

Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, але вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Розрахунком заборгованості підтверджується, що з 20.01.2024 до 19.02.2024 нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою не більше 1% в день, тобто у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про здійснення перерахунку процентів, які підлягають стягненню з відповідача за ставкою 1% в день за період із 20.02.2024 по 26.03.2024, що складає 2340 грн (6500 грн х 1% = 65 грн х 36 днів = 2340 грн).

Враховуючи зазначене вище, з урахуванням обставин та підтверджуючих ці обставини документів, з огляду на норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у зв`язку з чим із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6500 грн заборгованості за тілом кредиту та 2340 грн заборгованості по відсотках, що разом становить 8840 гривень.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_2 за договором кредитної лінії №775930463 від 20.01.2024 становить 8840 грн, з яких 6500 грн основний борг та 2340 грн - проценти за користування кредитом, а тому позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь судовий збір та витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд, задовольняючи позов частково, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у частці 32,85%, а саме - 795 грн 63 к. (2422 грн 40 к. х 32,85%).

Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 (а.с. 96-97), протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 97 зворот), додаткової угоди №6 до договору про надання правничої допомоги (а.с. 98) та акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 (а.с. 99), згідно з яким вартість послуг з надання правничої допомоги становить 7000 гривень.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у частці 32,85%, а саме 2299 гривні 50 копійок.

У зв`язку з розглядом справи відповідач також поніс витрати на правничу допомогу, які становлять 10 000 грн та підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 24.07.2025, додатком до цього договору №4 від 22.09.2025 та розрахунковою квитанцією №22/09/25. Таким чином, враховуючи відсоток задоволених позовних вимог, із позивача на користь відповідача належить стягнути 6715 грн судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 205, 207, 509, 526, 527, 530, 536, 626, 628, 638, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» заборгованість за договором кредитної лінії №775930463 від 20 січня 2024 року в розмірі 8840 (вісім тисяч вісімсот сорок) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 795 (сімсот дев`яносто п`ять) гривень 63 копійки судового збору та 2299 (дві тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень 50 копійок витрат за надання професійної правничої допомоги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_2 6715 (шість тисяч сімсот п`ятнадцять) гривень витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10, м. Київ, 01024, код в ; відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне рішення суду складено 24 жовтня 2025 року.

Головуючий: Б.С. Гамула