КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/22513/24

09 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Ящук Т.І.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_18 - ОСОБА_28 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року, ухвалене у складі колегії під головуванням судді Бабич Н.Д., присяжних: Гетьман Ю.В., Висоцького В.В., у цивільній справіза заявою ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи ОСОБА_8 померлим, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Заява обгрунтована тим, що з 2010 року вона проживала з ОСОБА_9 ,як дружина і чоловік без реєстрації шлюбу, за цей час у них народилися діти, доньки: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в країні було введено воєнний стан та оголошено мобілізацію. З огляду на це, ОСОБА_9 у березні 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації, був призваний на військову службу.

Під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей 03 травня 2022 року, близько 20 години при в`їзді у с.Олександропілля Попаснянського району Луганської області відбулося бойове зіткнення зі збройними силами рф, внаслідок чого ОСОБА_9 разом з побратимами зникли безвісти.

За ознаками вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця ОСОБА_9 порушено кримінальне провадження № 0000283 від 13.05.2022 року. 18.01.2024 року ДП "Український національний центр розбудови миру" Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України надано відповідь, що відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 , перебуває в полоні.

Зазначала, що з травня 2022 року вона не може отримати свідоцтво про смерть чоловіка, оскільки відсутня довідка про його смерть. З моменту зникнення ОСОБА_9 пройшло більше двох років, його досі не знайдено, відомості про його місце перебування відсутні. Перебування ОСОБА_9 у полоні також не підтверджується.

Заявник ОСОБА_1 а вважала, що усі вищенаведені докази дають підстави для обґрунтованого припущення смерті ОСОБА_9 під час виконання бойового завдання, близько 20 години, у районі населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_9 пропав безвісти у зв`язку з воєнними діями під час виконання бойового завдання, є підстави для оголошення його судом померлим у порядку ч. 2 ст. 46 Цивільного кодексу України.

Оголошення ОСОБА_9 померлим необхідне їй для реалізації спадкових прав та оформлення права на одноразову грошову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

З урахуванням наведених обставин, заявник ОСОБА_1 а, яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,просила суд: оголосити померлим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця міста Києва, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, встановити дату та місце смерті, а також зазначити причинусмерті.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 рокузаяву ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про оголошення фізичної особи померлою, задоволено частково.

Оголошено померлим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця міста Києва, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України, загибель якого пов`язана під час виконання бойового завдання в умовах воєнного стану.

Датою смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_7 . Місцем смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вважати населений пункт Олександропілля Попаснянського району Луганської області.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_18 - ОСОБА_28 подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 рокута ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України: «Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців».

Отже, законодавець визначив можливість оголосити фізичну особу померлою лише після закінчення воєнних дій: за загальним правилом після 2 років від такої дати, а у якості винятку, з урахуванням конкретних обставин, раніше, але у будь-якому разі, не раніше 6 місяців.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який безперервно триває дотепер.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 із змінами і доповненнями, а натепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376.

Так, Попаснянська міська територіальна громада Луганської області з 24.02.2022 року по 07.05.2022 року була територією активних бойових дій, а з 07.05.2022 року і дотепер - є тимчасово окупованою територією.

Саме тому, для правильного вирішення даної справи суд першої інстанції мав встановити, чи розпочався і сплив необхідний строк для оголошення фізичної особи померлою, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України.

Зазначає, що на дату зникнення безвісти старшини ОСОБА_9 (03.05.2022 року ), що встановлено долученими до заяви результатами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , Попаснянська міська територіальна громада Луганської області була територією активних бойових дій, а з 07.05.2022 року є тимчасово окупованою територією України. Правовий статус зазначеного населеного пункту до цього часу не змінився.

Таким чином, у даній справі необхідний строк для оголошення фізичної особи померлою, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, не розпочинався, а відтак, право на звернення до суду з відповідною заявою не виникало.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,адвокат Бордунова Надія Олександрівна просить апеляційну скаргу Міністерства оборони Українизалишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року- без змін.

Зазначає, що відповідно до Наказу № 309 територія Попаснянської міської територіальної громади Луганської області не належить до переліку територій активних бойових дій, так як зазначено, що дата виникнення можливості бойових дій на цій території 24 лютого 2022 року, дата припинення можливості бойових дій 07 травня 2022 року, дата початку тимчасової окупації 07 травня 2022 року, дата завершення тимчасової окупації відсутня, територія не деокупована.

Тобто, Наказом № 309 встановлено, що 07травня 2022 року припинено ведення бойових дій на території Попаснянської міської територіальної громади Луганської області, а сама територія є окупованою, відтак, саме цю дату слід вважати днем закінчення активних бойових дій на цій місцевості. Отже, строк для оголошення особи померлою, на думку сторони заявника, слід рахувати саме з цієї дати.

Таким чином, станом на день постановлення оскаржуваного рішення дворічний строк та шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, спливли, а отже є усі підстави для оголошення ОСОБА_8 померлим.

Суд першої інстанції в описовій частині свого рішення надав увагу цим обставинам та постановив законне та обгрунтоване рішення, виходячи з правильного застосування норм матеріального права.

Звертає увагу суду на те, що загибель ОСОБА_8 сталась в ході виконання бойового завдання, в якому разом з ним загинули ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Родичі всіх чотирьох військовослужбовців, які разом загинули в автомобілі в ході виконання бойового завдання,звернулись з заявами про оголошення їх рідних померлими, які задоволені судами, судові рішення не оскаржувались та набрали законної сили.

ОСОБА_9 оголошено померлим останнім, так як рішення постановлено 03червня 2025 року, тобто, станом на цю дату рішення про оголошення померлими ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вже навіть набрали законної сили.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_29 підтримав доводи апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_18 та просив їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвокат Бордунова Надія Олександрівна просила апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_18 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року- без змін.

24 вересня 2025 року заінтересована особа: Міністерство оборони України через підсистему «Електронний суд» подала до Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_18.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду.

В день судового розгляду справи представник заінтересованих осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 адвокат Дзявун Юлія Сергіївна подала клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Вирішуючи клопотання адвоката Дзявун Юлії Сергіївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, колегія суддів апеляційного суду, вислухавши думку інших учасників справи, врахувавши положення частини другої статі 212 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи, його представник подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду або у приміщенні іншого суду не пізніше, ніж за п`ять днів до судового засідання; копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи, дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання адвоката Дзявун Юлії Сергіївни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке оформлено та подано до суду поза межами строку, передбаченого частиною другої статті 212 ЦПК України.

Заінтересовані особи: Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 участь представника в судове засідання не забезпечили.

Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції вказані учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності представників заінтересованих осіб: ІНФОРМАЦІЯ_18, Святошинського відділу державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , а також ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника заявника та представника військової частини А НОМЕР_5, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а її матір`ю є - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11 березня 2011 року, актовий запис №748 (а.с.16 том 1).

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління ючтиції у місті Києві (а.с. 19 том 1).

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 березня 2023 року (справа №759/11895/23) задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9 про визнання батьківства.

Визнано громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , батьком дитини ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в м. Кенінгс-Вустергаузен Федеративної Республіки Німеччина (запис акту про народження № G 349/2022)- а.с. 27-29 том 1).

ОСОБА_9 з 03 вересня 1994 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_18 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 31 том 2).

Від шлюбу подружжя має дітей: доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, копією свідоцтва про народження (а.с. 9-13, 20, 57 том 2).

Із наданих учасникми справи та досліджених доказів судом встановлено, що 04 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану та оголошенням загальної мобілізації в Україні, ОСОБА_8 був призваний на військову службу та, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04 березня 2022 року № 37, зарахований до списків особового складу і призначений на посаду стрільця відділення контрдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_1 (а.с. 30 том 1).

25 квітня 2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2022 року № 88 з 26 квітня 2022 року ОСОБА_8 вибув у відрядження з метою виконання службових (бойових) завдань у складі оперативного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_15 » оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_16 ». (а.с. 31 том 1)

Відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_17 » № 92 від 04травня 2022 року ОСОБА_8 вважався таким, що прибув 28 квітня 2022 року до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_17 » з метою виконання службових (бойових) завдань(а.с. 32 том 1).

Разом з ОСОБА_9 у відрядження на виконання бойових завдань були направлені його побратими: сержант ОСОБА_13 , сержант ОСОБА_15 та рядовий ОСОБА_14 .

На підставі рапорту командира роти контрдиверсійної боротьби ОСОБА_19 було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07 травня 2022 року №31 про призначення службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців зазначеної роти (а.с. 46 том 1).

Відповідно до актаслужбового розслідування від 29 травня 2022 року встановлено, що під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей 03 травня 2022 року, близько 20 години, при в`їзді у с. Олександропілля Попаснянського району Луганської області відбулося бойове зіткнення зі збройними силами противника, внаслідок чого безвісти зникли військовослужбовці ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 . Під час виконання завдання група в складі 8 осіб на чолі з сержантом ОСОБА_13 у взаємодії з військовослужбовцями НОМЕР_4 орб виїхали на двох автомобілях в район населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області, де потрапили під гранатометний та стрілецький вогонь противника, в результаті чого було підірвано автомобіль «Volkswagen Touareg», в якому на момент вибуху знаходились військовослужбовці ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 . Зі слів свідків - старшого бойового медика роти контрдиверсійної боротьби солдата ОСОБА_20 , стрільця другого взводу першого відділення роти контрдиверсійної боротьби сержанта ОСОБА_21 , стрільця першого відділення першого взводу роти контрдиверсійної боротьби ОСОБА_22 даний факт підтвердився повністю. Також встановлено, що під час ведення бою та після його закінчення зв`язок з зазначеними військовослужбовцями було втрачено, пошукові заходи результатів не дали, на місцевості, де відбулося бойове зіткнення, тіл військовослужбовців не знайдено. Повідомлень про перебування цих військовослужбовців у полоні противника не надходило. Відомості про самовільне залишення військової частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу в полон зазначеними військовослужбовцями не підтвердились(а.с. 37-40 том 1).

10 травня 2022 року за фактом зникнення безвісти військовослужбовців ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на території Луганської області під час виконання бойового завдання було порушено кримінальне провадження № 0000078за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110 КК України щодо безвісти зниклих за особливих обставин військовослужбовців (а.с. 60-61 том 1, а.с. 38 том 2).

Згідно відомостей з інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» ОСОБА_9 перебуває в розшуку за ГУНП в Кіровоградській області, як безвісти зникла особа, кримінальне провадження 0000283 від 13 травня 2022 року (а.с. 213 том 1).

06 вересня 2022 року матеріали кримінального провадження № 0000283 від 13 травня 2022 року за фактом безвісного зникнення ОСОБА_9 Кіровоградською обласною прокуратурою передано за післідністю для подальшого здійснення досудового розслідування до ГУНП в Луганській області (а.с. 222 том 1).

Відповідно до відповіді ГУНП в Луганській області від 16 грудня 2024 року №44006/111/18-2024 у кримінальному провадженні 0000283 від 13 травня 2022 року триває досудове розслідування та вживаються заходи, спрямовані на встановлення місця знаходження зниклого безвісти ОСОБА_23 (а.с.230 том 1).

З метою отримання додаткових відомостей про можливе місце перебування ОСОБА_9 адвокатом Бордуновою Н. (представник заявника) надіслано запит до Державного підприємства«Український національний центр розбудови миру» та отримано відповідь, з якої вбачається, що відомості про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , внесені до реєстру НІБ. В НІБ відсутня інформація про перебування в полоні ОСОБА_9 (а.с. 34 том 1).

Відповідно до наданої ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_9 востаннє перетинав кордон України на виїзд 21 вересня 2019 року та на в`їзд в Україну 23 вересня 2019 року(а.с.193-194, 197 том 1).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення вимог заяви ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що відповідно до обставин цієї справи ймовірна загибель ОСОБА_9 відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області, де він разом з іншими військовослужбовцями потрапив під гранатометний та стрілецький вогонь противника.

Відраховуючи строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України для оголошення особи померлою, суд першої інстанції керувався тим, що згідно Наказу № 309 територія Попаснянської міської територіальної громади Луганської області не належить до переліку територій активних бойових дій, з 07 травня 2022 року припинено ведення бойових дійтатериторіюПопаснянської міської територіальної громади Луганської області окуповано, а тому саме ця дата є днем закінчення активних бойових дій на цій місцевості і строк для оголошення особи померлою слід рахувати саме з цієї дати.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи дворічний строк та шестимісячний строк, передбачений частиною 2 статті 46 ЦК України, спливли, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для оголошення ОСОБА_9 а померлим.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Частиною першою статті 46 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_17 » № 92 від 04 травня 2022 року ОСОБА_8 вважався таким, що прибув 28 квітня 2022 року до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_17 » з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 32 том 1).

Відповідно до актаслужбового розслідування від 29 травня 2022 року встановлено, що під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей 03 травня 2022 року близько 20 години при в`їзді у с. Олександропілля Попаснянського району Луганської області відбулося бойове зіткнення зі збройними силами противника, внаслідок чого безвісти зникли військовослужбовці ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 . Під час виконання завдання група в складі 8 осіб на чолі з сержантом ОСОБА_13 у взаємодії з військовослужбовцями НОМЕР_4 орб виїхали на двох автомобілях в район населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області, де потрапили під гранатометний та стрілецький вогонь противника, в результаті чого було підірвано автомобіль «Volkswagen Touareg», в якому на момент вибуху знаходились військовослужбовці ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 . Зі слів свідків - старшого бойового медика роти контрдиверсійної боротьби солдата ОСОБА_20 , стрільця другого взводу першого відділення роти контрдиверсійної боротьби сержанта ОСОБА_21 , стрільця першого відділення першого взводу роти контрдиверсійної боротьби ОСОБА_22 даний факт підтвердився повністю. Також встановлено, що під час ведення бою та після його закінчення зв`язок з зазначеними військовослужбовцями було втрачено, пошукові заходи результатів не дали, на місцевості, де відбулося бойове зіткнення, тіл військовослужбовців не знайдено. Повідомлень про перебування цих військовослужбовців у полоні противника не надходило. Відомості про самовільне залишення військової частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу в полон зазначеними військовослужбовцями не підтвердились(а.с. 37-40 том 1).

10 травня 2022 року за фактом зникнення безвісти військовослужбовців ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на території Луганської області під час виконання бойового завдання було порушено кримінальне провадження № 0000078за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 110 КК України щодо безвісти зниклих за особливих обставин військовослужбовців (а.с. 60-61 том 1, а.с. 38 том 2).

Згідно відомостей з інформаційно-комунікаційної системи «ІПНП» ОСОБА_9 перебуває в розшуку за ГУНП в Кіровоградській області, як безвісті зникла особа, кримінальне провадження 0000283 від 13 травня 2022 року (а.с. 213 том 1).

06 вересня 2022 року матеріали кримінального провадження № 0000283 від 13 травня 2022 року за фактом безвісного зникнення ОСОБА_9 Кіровоградською обласною прокуратурою передано за післідністю для подальшого здійснення досудового розслідування до ГУНП в Луганській області (а.с. 222 том 1).

Відповідно до відповіді ГУНП в Луганській області від 16 грудня 2024 року №44006/111/18-2024 у кримінальному провадженні 0000283 від 13 травня 2022 року триває досудове розслідування та вживаються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження зниклого безвісти ОСОБА_23 (а.с.230 том 1).

За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).

За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (станом на час виникнення правовідносин у цій справі):

- воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;

- бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння);

- воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;

- район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.

Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»).

Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».

Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24).

У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.

Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309.

У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.

Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.

Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.

Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, задовольняючи вимоги заяви ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою, погодився з тим, що надані учасниками справи та досліджені докази свідчать про те, що ймовірна загибель ОСОБА_9 а відбулася під час виконання ним бойового завдання у районі населеного пункту Олександропілля Попаснянського району Луганської області.

Посилаючись на те, що у наказі № 309 встановлено, що 07травня 2022 року припинено ведення бойових дій, територію Попаснянської міської територіальної громади Луганської області окуповано, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що саме ця дата є днем закінчення активних бойових дій на цій місцевості і строк для оголошення особи померлою слід рахувати саме з цієї дати (07 травня 2022 року) і на час розгляду справи дворічний строк та шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, спливли.

Водночас, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, та неправильно встановив початок перебігустроку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, з огляду на таке.

Встановлені колегією суддів фактичні обставини справи на підставі поданих та досліджених доказів свідчать про те, що під час виконання бойового завдання в складі сил та засобів Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей 03 травня 2022 року, близько 20 години, при в`їзді у с.Олександропілля Попаснянського району Луганської області відбулося бойове зіткнення зі збройними силами рф.

Під час ведення бою та після його закінчення зв`язок, зокрема з військовослужбовцем ОСОБА_8 було втрачено, пошукові заходи результатів не дали, на місцевості, де відбулося бойове зіткнення, тіл військовослужбовців не знайдено.

Висновок за результатами проведення службового розслідування від 29 травня 2022 року не містить викладення обставин, які б вказували на вірогідну смерть ОСОБА_9 в зазначену дату - ІНФОРМАЦІЯ_7 , а лише зазначано на втрату зв`язку з особовим складом військової частини НОМЕР_1 , що перебували у районі населеного пункту с. Олександропілля Попаснянського району Луганської області, що обумовлює можливість вважати, зокрема, ОСОБА_9 старшину військової частини НОМЕР_1 таким, що зник безвісти.

Відповідно до відповіді ГУНП в Луганській області від 16 грудня 2024 року №44006/111/18-2024 у кримінальному провадженні 0000283 від 13 травня 2022 року триває досудове розслідування та вживаються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження зниклого безвісти ОСОБА_23 (а.с.230 том 1).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) виснувала, що шість місяців мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій.

Попаснянська міська територіальна громада Луганської області з 24 лютого 2022 року по 07 травня 2022 року була територією активних бойових дій, а з 07 травня 2022 року ця територія і дотепер є тимчасово окупованою рф (перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376).

Отже, на дату зникнення безвісти (03 травня 2022 року) старшини ОСОБА_9 , Попаснянська міська територіальна громада Луганської області була територією активних бойових дій, а з 07 травня 2022 року є тимчасово окупованою територією України.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, щообставини справи не дають підстав припускати смерть ОСОБА_8 в певний час і за певних обставин, а тому відсутні правові підстави для оголошення його померлим до спливу строків, вказаних у частині другій статті 46 ЦК України.

Таким чином, доводи представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_18 - ОСОБА_28 про неправильне застосування судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального права та порушення норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Аргумент сторони заявника, наведений у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що родичі всіх чотирьох військовослужбовців, які разом із ОСОБА_8 загинули в автомобілі в ході виконання бойового завдання, звернулись до суду з заявами про оголошення їх рідних померлими, які задоволені судами, судові рішення не оскаржувались та набрали законної сили, не впливає на висновки суду у цій справі, оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина й статті 13 ЦПК України). До того ж, преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключено ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Зазначені висновки викладені у постанові Верховного суду від 20 квітня 2022 року у справі № 910/2615/18 (провадження № 12-75гс21).

Вирішуючи справу, яка переглядається, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення учасників справи, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.

Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового судового рішення по суті заявлених вимог ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про оголошення фізичної особи померлою, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 46, 47 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»), ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 12, 81, 293, 306, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_18 - ОСОБА_28 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 , яка діє як в своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , Святошинський відділ державної реєстрації актів міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про оголошення фізичної особи померлою,залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: