РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/10687/19

Пров. №2/766/997/25

21 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді: Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ в натурі частки у праві власності на домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просили:

- виділити в натурі ОСОБА_1 частину житлового будинку АДРЕСА_1 літ. Б з прибудовами літ. б2 та б3, до складу яких входить:

*приміщення підвалу, у тому числі ІV кухня, площею 7,2 кв.м, V коридор площею 3,4 кв.м, VІ кладова площею 7,7 кв.м, VІІ кладова площею 10,9 кв.м;

*приміщення першого поверху, у тому числі №6-2 коридор площею 4,4 кв.м, №6-3 житлова кімната площею 7,6 кв.м, №6-4 житлова кімната площею 8,3 кв.м, №6-5 житлова кімната площею 11,5 кв.м;

*прибудова літ. б2, до складу якої входять: №І коридор, площею 3,9 кв.м, №Іа санвузол площею 45,0 кв.м;

*прибудова літ. б3 до складу якої входять №ІІ веранда площею 6,8 кв.м;

Всього загальна площа складає 75,7 кв.м, житлова 27,4 кв.м, що складає 16/100 часток від загального домоволодіння; а також виділити споруди: ворота №1, водопровід №2, ворота (хвіртка) №4; водопровід №5 залишити у спільному користуванні;

- виділити у відповідності до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи №81-19-1209 від 10.11.2019 року у користування наступні частини земельної ділянки АДРЕСА_1 :

*частину земельної ділянки площею 39,15 кв.м, яка розташована під забудовою прибудов літ. б2 та б3 та прилеглої визначеної огорожею території;

*частину земельної ділянки площею 101,90 кв.м, ка розташована по середині земельної ділянки з приляганням по правої бічної межі і визначеної огорожею території;

*частину земельної ділянки площею 14,60 кв.м, що знаходиться під забудовою житловим будинком літ. Б;

*частину земельної ділянки площею 199,3 кв.м, що розташована повздовж лівої бічної межі земельної ділянки від фасадної до задньої, залишити у спільному користуванні усіх співвласників домоволодіння під проходами та проїздами;

* частину земельної ділянки площею 14,6 кв.м, що знаходиться під забудовою житловим будинком літ. Б з входом до підвалу залишити у спільному користуванні її та ОСОБА_5 ;

*частину земельної ділянки площею 114,55 кв.м, що розташована під забудовою житловим будинком літ. Б до правої бічної межі, залишити у спільному користуванні її та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- виділити ОСОБА_2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 літ. Б з прибудовами літ. б та б4, до складу яких входить:

*приміщення підвалу, у тому числі №ХІІ підвал площею 21,7 кв.м, №ХІІІ підвал площею 5,4 кв.м, №ХІV підвал площею 7,7 кв.м;

*приміщення першого поверху, у тому числі №8-1 коридор площею 4,5 кв.м, №8-2 житлова кімната площею 11,2 кв.м, №8-3 житлова кімната площею 9,7 кв.м, №8-4 кухня площею 10,3 кв.м;

*прибудова літ. б, до складу якої входить №ІV прибудова, площею 7,7 кв.м;

*прибудова літ. б4, до складу якої входить №VІ веранда, площею 5,4 кв.м;

Всього загальна площа складає 83,6 кв.м, житлова 20,9 кв.м, що складає 25/100 часток від загального домоволодіння; а також виділити споруди: літня кухня літ. В, тамбур літ. в, душ літ. И, туалет літ. К, ворота №1, водопровід №2, ворота (хвіртка) №4; водопровід №5 залишити у спільному користуванні;

- виділити у відповідності до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи №81-19-1209 від 10.11.2019 року у користування наступні частини земельної ділянки АДРЕСА_1 :

*частину земельної ділянки площею 179,65 кв.м, яка розташована під забудовою прибудов літ. б та б4 та прилеглої визначеної огорожею території, з урахуванням забудови літньою кухнею літ. В. з прибудовою літ. в, туалетом літ. К, душем літ. И;;

*частину земельної ділянки площею 199,3 кв.м, яка розташована повздовж лівої бічної межі земельної ділянкивід фасадної до задньої, залишити у спільному користуанні усіх співвласників домоволодіння під проходами та проїздами;

*частину земельної ділянки площею 114,55 кв.м, що розташована під забудовою житловим будинком літ. Б до правої бічної межі, залишити у спільному користуванні її та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову вказали, що вони разом з відповідачами є співвласниками по 1/5 частині домоволодіння АДРЕСА_1 , для обслуговування вказаного будинку виділена земельна ділянка площею 1049,80 кв.м. Між співвласниками склався певний порядок володіння та користування домоволодінням і земельною ділянкою, однак, у позасудовому порядку сторони позбавлені можливості реалізувати своє право на виділ в натурі частки із спільного майна, внаслідок чого змушені звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.10.2019 року відповідачем подано відзив на позов, у якому вказав, що з технічного паспорту на садибний (індивідуальний будинок) вбачається, що домоволодіння має ознаки самочинного будівництва, що унеможливлює поділ чи виділ домоволодіння до узаконення самочинно побудованих споруд. Крім того, вказав, що земельна ділянка за технічним паспортом та договором дарування від 26.03.20147 р. має площу 910 кв.м, а не як зазначено позивачками 1049,80 кв.м. Вважає, що без вирішення питання щодо відновлення меж земельної ділянки та підтвердження права користування (власності) нею у площі більшій, ніж це зазначено в рішенні орган місцевого самоврядування, суд не вправі самостійно встановлювати нові межі земельної ділянки та узаконювати її площу.

28.02.2020 року представником позивачок подано заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.04.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

25.01.2022 року представником позивачок подано заяву про стягнення витрати на професійну правничу допомогу, у якій просила стягнути з відповідачів на користь позивачок 10 тис. грн. витрати на правничу допомогу та витрати на проведення судової експертизи в розмірі 6171,58 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2022 року позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки у праві власності на домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частки у праві власності на домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено.

Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року.

Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2025 року вирішено повернутися на стадію підготовчого провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.02.2025 року залучено до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підготовче засідання відкладено.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.05.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю.

Позивачки в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявна заява представника про розгляд справи у відсутність.

Відповідачі в судове засідання повторно не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини не явки суд не повідомляли.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності:

- 1/5 частина ОСОБА_1 на підставі договору дарування 1/5 частини домоволодіння від 11.01.2014 року, зареєстрованого у реєстрі №1-30 (арк. справи 13-14 том 1);

- 1/5 частина ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29.12.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №4922 (арк. справи 15-16 том 1);

- 1/5 частина ОСОБА_4 на підставі договору дарування частини домоволодіння від 05.01.2011 року, зареєстрований у реєстрі за №13 (арк. справи 17-19 том 1);

- 1/5 частина ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 26.03.2014 року, зареєстрованого у реєстрі за №506 (арк. справи 20-21 том 1);

- 1/5 частина ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.12.2001 року, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №128907898 від 25.06.2018 р. (арк. справи 22-23 том 1).

З копії технічного паспорта на вказаний вище житловий будинок від 23.09.2013 року вбачається відсутність самочинно збудованих споруд. Згідно довідки КП «ХБТІ» (арк. інвентарної справи 375) навіс літ. О, туалет літ. З до категорії самочинного будівництва не відноситься згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.01.2013 р. №2. Житлова площа в житловому будинку літ. Б складає 69,3 кв.м.

Матеріали інвентаризаційної справи не містять відомостей щодо належності будь-кому із співвласників земельної ділянки.

Згідно наданого представником позивачок висновку експерта №81-19-1209 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі №766/10687/19 складеного судовим експертом Андреєвою О.А. від 10.11.2019 року, експертом запропоновано один варіант поділу домоволодіння, а саме зазначено, що існуючий (встановлений) порядок користування земельними поліпшеннями (об`єктами нерухомого майна), які входять до складу домоволодіння з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає ідеально належним часткам співвласників даного «домоволодіння»: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зазначеним в правовстановлюючих документах та представлено на зведеному балансі невідповідності часток співвласників домоволодіння, а саме ОСОБА_1 розмір ідеальної частки 1/5, розмір реальної частки 16/100 або 4/25; ОСОБА_7 ідеальна частка 1/5, реальна 30/100; ОСОБА_2 ідеальна частка 1/5 реальна 25/100 або 1/4; ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/5 ідеальної частки та реальна на двох 29/100.

Експертом зазначено, що встановлена не відповідність Ідеальних та Реальних часток виникла у зв`язку з зміною технічних, фізичних характеристик та кількісного складу об`єктів нерухомого майна (земельних поліпшень), які входять до складу домоволодіння об`єкту експертизи. Відповідно, при здійснених змінах (будівництва, реконструкції, перепланування, розбирання), які здійснювались за де-який час експлуатації та процесу життєвого існування домоволодіння, співвласниками (у т.ч. і попередніми власниками) не були виконані своєчасні заходи, щодо перерахунку часток в натурі на відповідну з урахуванням таких змін. Відповідно, питання щодо здійснення компенсації за невідповідність часток за вищезазначеним розрахунком, не може бути здійснено без урегулюванням правових питань.

Експертом визначено один варіант поділу домоволодіння між співвласниками, а саме вказано, що у приватну власність пропонується виділити:

1. ОСОБА_1 :

- частину житлового будинку літ. «Б» з прибудовами літ. «б2» та «б3», до складу яких входить:

- приміщення підвалу, у т.ч.: №IV кухня, площею 7,2 кв.м, №V коридор, площею 3,4 кв.м, №VI кладова, площею 7,7 кв.м, №VII кладова площею 10,9 кв.м, що складає загальною вартістю 25858 грн.

- приміщення 1-го поверху, у т.ч.: №6-2 коридор, площею 4,4 кв.м, №6-3 житлова, площею 7,6 кв.м, №6-4 житлова, площею 8,3 кв.м, №6-5 житлова, площею 11,5 кв.м, що складає загальною вартістю 76361 грн.

- прибудову літ. літ. «б2» з приміщенням: №1 коридор, площею 3,9 кв.м, №Іа санвузол, площею 4,0 кв.м, що складає загальною вартістю 25721 грн.;

- прибудову літ. літ. «б3» з приміщенням №11 веранда, площею 6,8 кв.м, вартістю 10091 грн.

Всього: загальна площа (в межах капітальних стін основної житлової будівлі літ. «Б» та прибудов літ. «б2» «б3») у якості квартири складає: загальна площа - 75,7 кв.м у т.ч.: житлова - 27,4 кв.м, підсобної - 48,3 кв.м, за загальною вартістю - 138034 грн. Споруди: ворота №1, водопровід №2, ворота (хвіртка) №4, водопровід №5 залишаються у загальному користуванні усіх співвласників домоволодіння. Загальна вартість пропонованого майна до виділу ОСОБА_1 становить 138034 грн.

На підставі проведених розрахунків, РЕАЛЬНА (інвентаризаційна) частка, що пропонується до виділу ОСОБА_1 в умовах існуючого користування, не відповідає ідеально належній 1/5 або 20/100), зазначеної в правовстановлюючих документах, і склала: 16/100 (138034/881610)х100), що менш на 4/100, або за вартістю, визначеною в нині діючих цінах на будівельні матеріали й послуги станом на дату проведення дослідження та з різницею у вартості відносно приведення дробного значення становить менш на 38288 грн. (138034- 176322).

2. ОСОБА_3 :

- частину житлового будинку літ. «Б» з прибудовою літ. «б1», до складу яких входить: приміщення підвалу, у т.ч,: №VIII підвал, площею 10,8 кв.м, №ІХ підвал, площею 2,3 кв.м, №Х підвал, площею 11,5 кв.м, № XI підвал, площею 7,6 кв.м, що складає загальною вартістю 28514 грн.;

- приміщення 1-го поверху, у т.ч,: №7-4 коридор, площею - 9,9 кв.м, №7-5 житлова, площею 8,6 кв.м, №7-6 житлова, площею 12,4 кв.м, що складає загальною вартістю 74199 грн. прибудову літ. «б1» з приміщенням №ІІІ прибудова, площею 14,1 кв.м, вартістю 60946 грн.

Всього: загальна площа (в межах капітальних стін основної житлової будівлі літ. «Б» та прибудови літ. «б1» у якості квартири складає: загальна площа - 77,2 кв.м ут.ч.: житлова -21,0 кв.м, підсобної -56,2 кв.м, за загальною вартістю - 163659 грн. До неї господарські та побутові будівлі і споруди загальною вартістю 105540 грн., у т.ч.: літ. «М»- літня кухня, вартістю 84784 грн. літ. «м» -прибудова, вартістю 20756 грн. Споруди: ворота №1, водопровід №2, ворота (хвіртка) №4, водопровід №5 залишаються у загальному користуванні усіх співвласників домоволодіння. Загальна вартість пропонованого майна до виділу гр. ОСОБА_3 становить 269199 грн.

На підставі проведених розрахунків, реальна (інвентаризаційна) частка, що пропонується до виділу гр. ОСОБА_7 в умовах існуючого користування, не відповідає ідеально належній 1/5 (або 20/100 зазначеної в правовстановлюючих документах, і склала: 30/100 (269199/881610)х100), що більш на 10/100, або за вартістю, визначеною в нині діючих цінах на будівельні матеріали й послуги станом на дату проведення дослідження та з різницею у вартості відносно приведення дробного значення становить більш на 92877 грн. (269199- 176322).

3. ОСОБА_6 :

- частину житлового будинку літ. «Б» з прибудовами літ. «б» та «б4», до складу яких входить: приміщення підвалу, у т.ч.: №ХІІ підвал, площею 21,7кв.м, № XIII підвал, площею 5,4 кв.м, №XIV підвал, площею 7,7 кв.м, що складає загальною вартістю 30816 грн.;

- приміщення 1-го поверху, у т.ч.: №8-1 коридор, площею 4,5 кв.м, №8-2 житлова, площею 11,2 кв.м, №8-3 житлова, площею 9,7 кв.м, №8-4 кухня, площею 10,3 кв.м, що складає загальною вартістю 85726 грн.;

- прибудову літ. літ. «б» з приміщенням №IV прибудова, площею 7,7 кв.м, вартістю 53109 грн.; прибудову літ. літ. «б4» з приміщенням №V веранда, площею 5,4 кв.м, вартістю 5981 грн.

Всього: загальна площа (в межах капітальних стін основної житлової будівлі літ. «Б» та прибудови літ. «б1») у якості квартири складає: загальна площа - 83,6 кв.м ут.ч.: житлова - 20,9 кв.м, підсобної - 62,7 кв.м, за загальною вартістю - 1756312 грн. До неї господарські та побутові будівлі і споруди загальною вартістю 43800 грн., у т.ч.: -літ. «В» - літня кухня, вартістю - 28640 грн. літ. «в» - тамбур, вартістю - 8576 грн., літ. «И»- душ, вартістю - 3662 грн., літ. «К»- туалет, вартістю - 2922 грн. Споруди: ворота №1, водопровід №2, ворота (хвіртка) №4, водопровід №5 залишаються у загальному користуванні співвласників домоволодіння. Загальна вартість пропонованого майна до виділу гр. ОСОБА_2 становить 219432 грн.

На підставі проведених розрахунків реальна (інвентаризаційна) частка, що пропонується до виділу ОСОБА_2 в умовах існуючого користування, не відповідає ідеально належній 1/5 (або 20/100), зазначеної в правовстановлюючих документах, і склала: 25/100 (219432/881610)х100), що більш на 5/100, або за вартістю, визначеною в нині діючих цінах на будівельні матеріали й послуги станом на дату проведення дослідження та з різницею у вартості відносно приведення дробного значення, становить більш на 43110 грн. (219432 -176322).

Надано графічний варіант пропозиції розподілу житлового будинку літ. Б з прибудовами літ. «б»-«б4» з господарчими будівлями до них, що входить до складу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 між визначеними вище співвласниками, відображено у додатках № 16-17, що є невід`ємною частиною Висновку експертного дослідження.

Встановлено, що експертом не надано варіанту виділу часток домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , розмір часток яких експертом об`єднано та визначено сумарно в розмірі 29/100.

Крім того, з наданого графічного варіанту поділу встановлено, що домоволодіння має об`єкт самочинного будівництва літ. б5 з приміщенням №ХV, який згідно плану експерта відноситься до приміщень ОСОБА_3 та самочинно збудованеий об`єкт літера б5 з приміщенням VІ, який (саме на приміщення VІ) позивачка ОСОБА_1 просить виділити в свою власність.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

За змістом частин першої-другої статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна.

Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 29 листопада 2023 року в справі № 761/28358/15-ц (провадження № 61-6663св23), від 10 травня 2023 року в справі № 154/3029/14-ц (провадження № 61-5044св21), від 09 серпня 2024 року в справі № 442/8542/19 (провадження № 61-6570св24).

Разом з тим, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК України).

Самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15.

З урахуванням наданого експертом лише одного варіанту поділу житлового будинку і лише між трьома співвласниками, співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_4 експертом взагалі перераховані їх ідеальні частки з 1/5 на 29/100 сумарно на двох, з врахуванням наявності самочинного будівництва, а саме літ. б5 з приміщенням №ХV, літера б5 з приміщенням VІ, суд дійшов висновку про неможливість виділу в натурі майна, оскільки вказані вище обставини унеможливлюють визначення конкретних часток всіх співвласників, та відповідно виділ частки з майна.

Експертом зазначено, що самовільно збудовані об`єкти у розрахунку часток не враховуються, в той же час, приміщення VІ, до якого добудовано самовільний об`єкт б5 пропонується виділити позивачці, що, на думку суду впливає на загальний розмір часток.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині виділу домоволодіння.

Щодо визначення порядку користування земельною ділянкою.

За матеріалами інвентарної справи на спірне домоволодіння встановлено, що у різних договорах (купівлі-продажу, дарування, свідоцтва про право на спадщину тощо) розмір земельної ділянки змінювався, зокрема у договорі дарування від 06.02.1953 року розмір земельної ділянки складав 817,50 кв.м, у договорі купівлі-продажу від 16.06.1964 року 1049,80 кв.м, свідоцтві про право на спадщину за законом від 02.02.1981 року 910 кв.м.

Сторонами жодних документів на підтвердження права користування, володіння земельною ділянкою, які б містили реальну її площу суду не надано.

Експертом у висновку експертизи запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння. В той же час, з урахуванням того, що позивачками заявлено про користування земельною ділянкою за першим варіантом, суд зазначає, що експертом у першому варіанті визначено:

Варіант 1 повністю відображає існуючий порядок користування земельною ділянкою, (який склався історично) і представлений на графічному кресленні «Ситуаційний план-схема існуючого порядку користування земельними поліпшеними, які входять до складу домоволодіння та земельною ділянкою S=1070 кв.м.» , що додається до Висновку за додатком №17, і є невід`ємною його частиною. Відповідно, представлений варіант №1 передбачає встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, за яким пропонується у користування:

частина земельної ділянки за №ІІ площею 199,30 кв.м, що розташована поздовж лівої бічної межі земельної ділянки від фасадної до задньої, залишається в загальному користуванні між усіма співвласниками домоволодіння під проходами та проїздами; (на кресленні в додатку № 17 позначено штрифовкою у клітину зеленого кольору);

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 частину земельної ділянки за №1 площею 281,33 кв.м, що знаходиться в існуючому користуванні (який склався історично) і розташована під забудовою житлового будинку літ.А з прибудовами літ. а-а2, та в межах прилеглої визначеної території, з урахуванням забудови сараєм літ.Г, навісом літ.О, туалетом літ.З, (на кресленні в додатку №17 позначено штрифовкою у клітину коричневого кольору), та частину земельної ділянки за №І-а площею 14,60 кв.м, що знаходиться під забудовою житловим будинком літ.Б з входом до підвалу, що знаходиться в існуючому користуванні ОСОБА_8 (на кресденні в додатку №17 позначено штрифовкою у клітину коричневого кольору), що становить менш на 52,35 кв.м від належних первинних (Ідеальної) часток по 1/5 разом;

ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в загальне користування частину земельної ділянки за №ІІІ площею 114,55 кв.м (або по 38,183 кожному), що розташована під забудовою житловим будинком літ. Б до правої бічної межі; (на кресленні в додатку №17 позначеному зеленим кольором)

ОСОБА_2 частину земельної ділянки за №ІV площею 179,65 кв.м, яка розташована під забудовою прибудов літ. б, б4 та прилеглої визначеної огорожею території, з урахуванням забудови літньою кухнею літ.В з прибудовою літ.в, туалетом літ.К, душем літ.И; (на кресленні в додатку N 17позначено синім кольором), що з урахуванням 38,133 кв.м загального користування під забудовою літ.Б, становить більш на 43,693 кв.м. від належної первинної (Ідеальної) частки 1/5 на домоволодіння;

ОСОБА_3 : частину земельної ділянки за №ІV площею 124,95 кв.м, яка розташована під забудовою прибудови літ. б1 та прилеглої території з урахуванням забудови літньої кухні літ. М з прибудовою літ.м (на кресленні в додатку № 17 позначено рожевим кольором), що з урахуванням 38,133 кв.м, загального користування під забудовою літ.Б) становить менш на 11,007 кв.м від належної первинної (Ідеальної) частки 1/5 на домоволодіння;

ОСОБА_1 : частину земельної ділянки за №VІ-а площею 39,15 кв.м, яка розташована під забудовою прибудов літ.62-63 та прилеглої визначеної огорожею території; №VІ-а (на кресленні в додатку № 17 позначено жовтим кольором), частину земельної ділянки за №VІ-б площею 101,90 кв.м, яка розташована по середині земельної ділянки з приляганням до правої бічної межі і визначеної огорожею території (на кресленні в додатку № 17 позначено жовтим кольором), №VІ-б частину земельної ділянки за №І-а, площею 14,60 кв.м, що знаходиться під забудовою житловим будинком літ.Б, (на кресленні в додатку N°17 позначено штрифовкою у клитину коричневого кольору); що разом з урахуванням 38,133 кв.м загального користування під забудовою літ.Б, становить більш на 19,663 кв.м від належної первинної (Ідеальної) частки 1/5 на домоволодіння.

Графічне креслення існуючого порядку користування земельною ділянкою між співвласниками відображено на «Ситуаційній план-схемі існуючого порядку користування земельними поліпшеними, які входять до складу домоволодіння та земельною ділянкою 8=1070 кв.м.», що додається до Висновку за додатком №17, і є невід`ємною його частиною.

В той же час, експертом зазначено, що згідно даних технічного паспорту від 23.09.2013р. на «Схематичний план земельної ділянки», розмір загальної площі земельної ділянки, яка зафіксована техніком БТІ у фактичному користуванні зазначена 1049,8 кв.м, у тому числі у користуванні відповідно рішення міської ради від 11.12.1953 р. №»б/н зазначено 910 кв.м, площа земельної ділянки у вигляді самозахвату складає 139,8 кв.м. При цьому місце розташування частини зазначеного самозахвату та межі земельної ділянки, яка була надана у користування не визначена. Експертом проведено експертизу на місцевості.

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхнього угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, у зв`язку з чим при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Схожі за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі №6-841цс16, від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16, Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 686/6888/15, від 05 лютого 2020 року в справі № 497/1137/17, від 16 вересня 2020 року в справі № 489/2029/17, від 03 листопада 2020 року в справі № 653/1760/16, від 30 листопада 2022 року у справі № 520/3556/16.

У частині першій статті 375 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України).

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/1279/17, від 20 березня 2018 року у справі № 910/1016/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 914/1521/17.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України необхідно виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Оскільки з висновку експертизи встановлено, що реальна площа земельної ділянки складає 1049,8 кв.м, з яких надана в користування 910 кв.м, самовільно зайнята 139,8 кв.м, та експертом не визначено межі, які є самовільно зайнятими, суд дійшов висновку про неможливість визначення порядку користування земельною ділянкою, за вказаних обставин. Крім того, враховуючи наявність на спірній земельній ділянці самовільно збудованих об`єктів, виділ в користування земельної ділянки є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складено 21 жовтня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 12, 76-81, 141, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ в натурі частки у праві власності на домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус