Провадження № 2-с/750/125/25
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу в справі за заявою Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення,

у с т а н о в и в :

22.09.2025 Деснянський районний суд м. Чернігова за заявою Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» видав судовий наказ № 750/12214/25 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» заборгованості:

- заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2020 до 31.05.2025 у сумі 13 485 грн 64 коп.;

- заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.11.2021 до 31.05.2025 у сумі 1 256 грн 46 коп.;

- заборгованості за абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.05.2025 у сумі 856 грн 74 коп.;

- заборгованості за абонентське обслуговування за послуги з постачання гарячої води за період з 01.11.2021 до 31.05.2025 у сумі 402 грн 69 коп.;

- втрат від інфляційних процесів у сумі 2 530 грн 89 коп.;

- трьох відсотків річних у сумі 682 грн 82 коп.;

- 302 грн 80 коп. у відшкодування судового збору.

21.10.2025 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою про скасування вказаного судового наказу.

Відповідно до частини першої статті 170 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

ОСОБА_1 не виконано положення частини третьої статті 170 ЦПК України, а саме не зазначено повне найменування заявника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Окрім цього, згідно пункту першого частини п`ятої статті 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про скасування судового наказу повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151,40 грн.

ОСОБА_1 разом з заявою про скасування судового наказу подав копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським УПСЗН м. Києва, із якого вбачається, що він є інвалідом 3 групи і має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Із огляду на це, указана обставина не може підтверджувати підставу звільнення заявника від сплати судового збору.

Зокрема, правовий статус ветеранів війни визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Визначення поняття учасника бойових дій закріплено в статті 5 цього Закону, а перелік осіб, які належать до учасників бойових дій, у статті 6. Перелік осіб, які належать до інвалідів війни закріплено у статті 7. Визначення поняття учасника війни у статті 8, а перелік осіб які належать до учасників війни у статті 9.

Указане свідчить про те, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмежовує поняття учасник бойових дій, інвалід війни та учасник війни, які за своїм правим статусом не є тотожними, тоді як за змістом пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільненні саме особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи, а не інваліди війни.

За таких обставин, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору.

Крім того, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус ветерана війни, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» необхідно враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Із огляду на зміст заяви ОСОБА_1 , він звернувся з вимогою, яка не пов`язана із захистом його порушених прав саме як ветерана війни - інваліда війни.

За приписом частини шостої статті 170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Отже, подана заявником заява про скасування судового наказу не відповідає вимогам статті 170 ЦПК України, а тому підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 171, 258 - 261 ЦПК України,

у х в а л и в :

Повернути ОСОБА_1 його заяву про скасування судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів із дня складення.

Суддя