КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Желепи О.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кокошко О.Б., повне рішення складено 29 жовтня 2024 року,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У липні 2024 року ТОВ "Житло-Сервіс Груп" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Вимоги позову мотивовані тим, що 11 листопада 2022 року між ТОВ "Житло-Сервіс Груп" та ОСОБА_1 , яка є власницею (співвласником/користувачем) приміщення № НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 , уклали договвір б/н про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпечення будинку необхідними для його функціонування послугами.

За укладеним договором виконавець зобов`язаний надати до приміщення споживача електричну енергію, теплову енергію, холодну воду із забезпеченням її відведення, а також забезпечити утримання багатоквартирного будинку відповідно до переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що передбачений пунктом "Перелік складових послуг та їх вартість, при забезпеченні утримання спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ".

Особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито на ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що мешканцям приміщення №68 багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцям приміщення АДРЕСА_2 надано послуги, необхідні для його функціонування в період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2024 року у розмірі 17 166,10 гривень. Станом на 31 березня 2024 року заборгованість за надані послуги не погашена.

Зазначає, що власницею квартири АДРЕСА_3 значиться ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 як власниця приміщення та споживачка послуг зобов`язана оплачувати отримані нею комунальні послуги.

Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат становить 7 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Житло-Сервіс Груп" суму заборгованості у розмірі 17 166,10 грн та понесені судові витрати.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ "Житло-Сервіс Груп" заборгованість у розмірі 17 166,10 грн, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції зробив висновок, що вимоги позивача є обґрунтованими. Відповідачка не виконала зобов`язання за укладеним договором щодо своєчасної оплати наданих житлово-комунальних послуг, не надала доказів ненадання таких послуг або надання неналежної якості, а також не скористалася правом відмови від отримання цих послуг у порядку, визначеному законом.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи. Про факт розгляду справи та ухвалення рішення Голосіївським районним судом міста Києва відповідачка дізналася лише у лютому 2025 року від приватного виконавця Мартиненка В.В., який повідомив її про це засобами телефонного зв`язку.

Уважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, оскільки судом неправильно установлено обставини, що мають значення для справи, надано помилкову оцінку доказам позивача.

Вказує, що не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки приміщення перебуває у стані після будівельників, не підключене до мереж водопостачання, водовідведення, електропостачання та теплопостачання. Відповідні обставини підтверджуються рахунками, наданими самим позивачем.

Згідно із наданими рахунками за комунальні послуги показники вузлів обліку залишаються незмінними з вересня 2022 року по грудень 2024 року: теплопостачання - 0,430 Гкал, споживання електроенергії - 0,000 кВт·год, холодної води - 0,000 м?, водовідведення - 0,000 м?, що свідчить про фактичне ненадання комунальних послуг.

Незважаючи на це, позивач безпідставно включив до суми позову 4 538,55 грн як оплату за ненадану послугу з постачання теплової енергії. Такі дії суперечать статтям 610, 611 Цивільного кодексу України, якими визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а наслідком є відшкодування збитків.

Відповідачка є фізичною особою-споживачем, на яку поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно пункту 2 частини 3 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право вимагати зменшення вартості послуги у разі виявлення її недоліків. Крім того, підпунктами 3, 4, 7 статті 21 цього Закону передбачено, що права споживача вважаються порушеними, якщо виконавець нав`язує несправедливі умови, порушує принцип рівності сторін або визначає ціну послуги неналежним чином.

Оскільки позивач фактично не надав послугу з постачання теплової енергії, відповідачка має право на відшкодування понесених збитків у сумі 4 538,60 грн, сплачених за ненадану послугу.

Зазначає, що послуги з утримання будинку за період з листопада 2022 року по грудень 2024 року на загальну суму 18 971,50 грн відповідачкою сплачені в повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними документами.

Таким чином, сума позову підлягає зменшенню на 4 538,55 грн і має становити 12 627,60 грн.

Вказує, що витрати позивача на оплату правничої допомоги у розмірі 7 000 грн є явно завищеними та непропорційними складності справи і ціні позову, оскільки адвокат позивача участі в судових засіданнях не брала, справа розглядалась у спрощеному провадженні, а дій щодо досудового врегулювання спору не вчинялося. З огляду на це, розмір витрат на правничу допомогу має становити 500 грн.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року скасувати, стягнути на користь скаржниці збитки у сумі 4 538,60 гривень. Зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню на суму 6 500,00 гривень.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

11 листопада 2022 року ТОВ «Житло-Сервіс Груп» та ОСОБА_1 уклали договір б/н про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпеченні будинку послугами, необхідними для його функціонування.

Предметом вищевказаного договору сторони визначили таке: до прийняття рішення співвласниками багатоквартирного будинку на зборах, щодо управління будинком та вибору моделі організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (укладення індивідуального та колективного договору про надання комунальної послуги), для реалізації прав громадян, передбачених статтею 61 ЖК України під час виконання зобов`язань замовником будівництва, передбаченими пунктом 12 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з урахуванням положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язується забезпечити прийнятий в експлуатацію будинок за адресою АДРЕСА_5 необхідними для його функціонування ресурсами, та забезпечити належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб споживача у будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території, а споживач зобов`язується відшкодувати витрати підприємства, що пов`язані з виконанням цього договору з дати отримання ним права власності або користування приміщенням.

За цим договором виконавець зобов`язаний надати до приміщення споживача електричну енергію, теплову енергію, холодну воду з забезпеченням її відведення, а також забезпечити утримання спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що передбачений пунктом «Перелік складових послуг та їх вартість, при забезпеченні утримання спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 » цього договору.

Відповідно до умов договору споживач вносить плату виконавцю не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, що, зокрема, складається з:

- плати за послугу з забезпечення приміщення споживача електричною енергією, що розраховується, виходячи з розміру затвердженого тарифу постачальника послуги для виконавця в цьому договорі та обсягу спожитої послуги за лічильником № 03861425, встановленим для визначення обсягу спожитої електричної енергії у приміщенні споживача, з початковими показниками лічильника, наданими споживачем Актом прийому-передачі житлового приміщення (в кВт*год);

- плати за послугу з забезпечення приміщення споживача тепловою енергією, за ціною, що розраховується, виходячи з розміру фактичних витрат підприємства у відповідному періоді, для виробництва теплової енергії, та обсягу визначеного відповідно до законодавства з урахуванням обсягу спожитої послуги за лічильником № 2101890, встановленим для визначення обсягу спожитої теплової енергії у приміщенні споживача, з початковими показниками лічильника, наданими споживачем Актом прийому-передачі житлового приміщення (в Гкал);

- плати за послугу з забезпечення приміщення споживача холодною водою з забезпеченням її відведення, що розраховуються виходячи з розміру затвердженого тарифу постачальника послуги для виконавця, та обсягу визначеного відповідно до законодавства з урахуванням обсягу спожитої послуги за лічильником № 65879662, встановленим для визначення обсягу спожитої теплової енергії у приміщенні споживача, з початковими показниками лічильника, наданими споживачем Актом прийому-передачі житлового приміщення (в кв.м);

- плати виконавцю за комплекс робіт, пов`язаних із забезпеченням прийнятого в експлуатацію будинку, необхідними для його функціонування ресурсами, в розмірі 105,57 грн з ПДВ;

- плати виконавцю за послугу з забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, що становить 11,49 грн. з ПДВ на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення, розташованого вище першого поверху у будинку та 10,50 грн. з ПДВ на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі у будинку, та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна в будинку в розмірі 10,45 грн з ПДВ на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення, розташованого вище першого поверху у будинку та 9,46 грн. з ПДВ на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення, розташованого на першому поверсі у будинку, відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис витрат), що містяться у частині «Перелік складових послуг та їх вартість, при забезпеченні утримання спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 » цього договору; винагороду (рентабельність) виконавцю в розмірі 1,04 грн на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового або нежитлового приміщення.

Вказаний договір набирає чинності і вступає в дію з моменту його підписання, та діє до укладення споживачем договорів на житлово-комунальні послуги у порядку, визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (а.с. 6-7).

Згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №314266645 від 04 листопада 2022 року квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 9-10).

Згідно даних розрахунку заборгованості за спожиті послуги за період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , убачається, що розмір заборгованості за надані послуги станом на 31 березня 2024 року становить 17 166,10 гривень, із яких: 10 059,09 гривень - послуга з управління будинком; 1 900,26 гривень - абонентське обслуговування (теплова енергія + гаряче водопостачання); 668,20 гривень ? відшкодування витрат з електричної енергії, холодного водопостачання, ремонту, водовідведення; 4 538,55 гривень - послуга з постачання теплової енергії (теплова енергія + гаряче водопостачання) (а.с. 6).

До апеляційної скарги скаржницею додано: копію рахунку на сплату комунальних послуг за листопад 2022 року, копію рахунку на сплату комунальних послуга за грудень 2024 року; копію квитанцій від 05 листопада 2024 року на суму 14 994,00 гривень із призначенням платежу "ос рах 130068 АДРЕСА_4 , за 11.2022р-07.2021р Посл. з упр.буд; Аб.ослуг; від.витрати з ОСОБА_2 "; копію квитанції від 10 лютого 2025 року на суму 4 167,30 гривень із призначенням платежу ""оплата за комунальні послуги серпень-грудень 2024 о/р130068 адреса Моторний б 11-Б кв.68 послуга з управління будинком, абонентське обслуговування, відшкодування витрат з ОСОБА_3 "; копію квитанції від 10 лютого 2025 року на суму 4 538,60 гривень із призначенням платежу "оплата комунальних послуг за листопад22-грудень 24 о/р НОМЕР_2 адреса АДРЕСА_4 послуга з постачання теплової енергії. Послуга з постачання гарячої води ОСОБА_1 " (а.с. а.с. 99, 100, 105).

12 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява скаржниці про долучення до матеріалів справи копій квитанцій про сплату за послуги з утримання будинку на суми 569,00 гривень та 826,00 гривень за червень, липень 2025 року.

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині повідомлення відповідачки про розгляд справи у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 128 ЦК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до частини 8 статті 128 ЦК України днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до частин 1, 5, 8 статті 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. До відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно даних відомостей з управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області убачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.41).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачці протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до Голосіївського районного суду міста Києва відзив на позов (а.с.42).

З даних конверту, що міститься у матеріалах, справи убачається, що такий адресовано на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки. Разом з цим, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення убачається, що адресою ОСОБА_1 вказано АДРЕСА_6 (а.с.83).

З даних довідки Ф.20 убачається, що адресований відповідачці конверт повернуто відправнику із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ураховуючи підстави повернення конверту із копією позовної заяви та ухвали про відкриття провадження, направлення конверту за адресою, відмінною від місця реєстрації відповідачки, колегія суддів уважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині неналежного повідомлення про розгляд справи судом першої інстанції.

Наведене суд першої інстанції не перевірив, внаслідок чого розглядув справи без належного повідомлення відповідачки.

Установлені обставини є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання відповідачкою копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви із додатками, отже відсутні докази обізнаності відповідачки про рух справи в суді першої інстанції, причини неподання нею доказів до суду першої інстанції колегія суддів уважає поважними, відтак додані до апеляційної скарги докази колегія суддів уважає за необхідне прийняти та врахувати їх при перегляді справи.

Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Установлено, що звертаючись до суду, позивач просив стягнути заборгованість, що виникла за період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2024 року за послуги з управління будинком у сумі 10 059,09 гривень; за послуги з абонентського обслуговування (теплова енергія + гаряче водопостачання) у розмірі 1 900,26 гривень; за послугу з відшкодування витрат з електричної енергії, холодного водопостачання, ремонту, водовідведення у розмірі 668,20 гривень; за послуги з постачання теплової енергії (теплова енергія + гаряче водопостачання) у розмірі 4 538,55 гривень, що разом становить 17 166,10 гривень.

Як установлено, на спростування позовних вимог відповідачкою надано копію квитанції від 05 листопада 2024 року на суму 14 994,00 гривень із призначенням платежу "ос рах 130068 м. Київ пр Моторний 11-Б кв 68, за 11.2022р-07.2021р Посл. з упр.буд; Аб.ослуг; від.витрати з ОСОБА_2 ".

Ураховуючи те, що на момент перегляду справи у суді апеляційної інстанції відповідачкою погашено заборгованість за послуги з управління будинком, за послуги з абонентського обслуговування (теплова енергія + гаряче водопостачання) та послуги з відшкодування витрат з електричної енергії, холодного водопостачання, ремонту, водовідведення, отже у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення вимог на суму 12 627,46 гривень.

Окрім того, відповідачкою сплачено нараховану заборгованість згідно квитанції від 10 лютого 2025 року на суму 4 538,60 гривень із призначенням платежу "оплата комунальних послуг за листопад 22-грудень 24 о/р 130068 адреса АДРЕСА_4 послуга з постачання теплової енергії. Відтак, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення вимог на суму 4 538,55 гривень.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що станом на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, але після ухвалення рішення судом першої інстанції, відповідачкою повністю сплачено нараховану заборгованість, яка була предметом позову у цій справі.

Колегія суддів не убачає підстав для врахування наданої відповідачкою квитанції від 10 лютого 2025 року про оплату послуг на суму 4 126,00 гривень, оскільки така здійснена за комунальні послуги за серпень-грудень 2024 року, в той час, як предметом позову є заборгованість, що виникла за період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2024 року.

Із наведених вище підстав, апеляційним судом не враховується наданий відповідачкою рахунок на оплату комунальних послуг за грудень 2024 року, оскільки такий не охоплює спірний період.

Із вказаних підстав апеляційний суд також не враховує при вирішенні цієї справи дані квитанцій про оплату витрат на утримання будинку за липень 2025 року та червень 2025 року, які долучені відповдіачкою до заяви від 12 вересня 2025 року.

Щодо доводів скаржниці в частині нарахування послуги з постачання теплової енергії та відшкодування скаржниці збитків, оскільки така послуга фактично не надавалась, проте оплачена нею 10 лютого 2025 року, колегія суддів зазначає про таке.

Доказів необґрунтованості нарахування послуги з постачання теплової енергії відповідачкою не надано, відтак колегія суддів відхиляє твердження скаржниці щодо необґрунтованості нарахування.

Крім цього, колегія суддів приймає до уваги, що відповідачкою сплачено нараховану суму заборгованості згідно квитанції від 10 лютого 2025 року на суму 4 538,60 гривень із призначенням платежу "оплата комунальних послуг за листопад 22-грудень 24 о/р 130068 адреса АДРЕСА_4 послуга з постачання теплової енергії. Послуга з постачання гарячої води ОСОБА_1 ", що свідчить про визнання заборгованості.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, що заборгованість не підлягає стягненню, оскільки відповідачка не проживає у квартирі, з огляду на те, що обов`язок ОСОБА_1 по сплаті комунальних послуг, покладений на нею згідно договору про відшкодування споживачем витрат підприємства при забезпеченні будинку послугами, необхідними для його функціонування.

Крім цього, до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Доказів непроживання у квартирі відповідачкою не надано, а також відомостей про те, що остання зверталась до позивача із відповідними зверненнями про неоплату послуг у зв`язку із непроживанням у квартирі.

За установлених обставин, колегія суддів уважає, що у зв`язку із виконанням відповідачкою зобов`язання після ухвалення судом першої інстанції рішення судом першої інстанції, у апеляційного суду відсутні підстави для стягнення заявленої позивачем заборгованості у розмірі 17 166,10 гривень, оскільки така є повністю сплаченою.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині стягнення на користь позивача судових витрат, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137, частина 8 статті 141 ЦПК України).

Установлено, що 30 червня 2023 року між адвокатським об`єднання "Правовий діалог" та ТОВ "Житло-сервіс груп" укладено договір про надання правової допомоги №30-06/2023, відповідно до умов якого об`єднання взяло на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до цього договору. Правова допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні об`єднанням комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, інших договорів, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягнення заборгованості із боржників; у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтном, так і об`єднанням, по стягненню заборгованості (пункти 1.1., 1.2. договору).

Згідно пункту 4.1. договору за надання правової допомоги у відповідності до положень даного договору клієнт оплачує об`єднанню винагороду у розмірі 7 000,00 гривень.

З даних акту приймання-передачі наданої правової допомоги за договором №30-06/2023 про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року убачається, що адвокатським об`єднанням "Правовий діалог" надано ТОВ "Житло-сервіс груп" послугу із вивчення та аналізу документів, складання позовної заяви та стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, направлення позовної заяви до суду. Вартість робіт - 7 000,00 гривень.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів враховує, що представником позивача складено позовну заяву обсягом 6 аркушів, яка за своєю суттю не є складною та не потребує вивчення великого обсягу правових норм, що регулюють спірні правовідносини, а також зібрано пакет документів, що доданий до позовної заяви.

Ураховуючи предмет та ціну позову у цій справі, обсяг правової допомоги, наданої адвокатом під час підготовки позовної заяви, колегія суддів частково погоджується із доводами апеляційної скарги щодо завищеної та не достатньо обґрунтованої вартості наданих послуг, а також неспівмірністю із витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Приймаючи до уваги складність справи, ціну та предмет позову, розгляд справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, колегія суддів уважає, що обґрунтований розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у цій справі становить 4 000,00 гривень.

Підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу у заявленому скаржницею розмірі колегія суддів не убачає.

Щодо стягнення судового збору, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Колегія суддів приймає до уваги, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача у суді апеляційної інстанції є задоволення відповідачкою заявлених вимог після ухвалення судом першої інстанції рішення, яке скасовується апеляційним судом у зв`язку із порушенням норм процесуального права.

З огляду на приписи пункту 4 частини 3 статті 141 ЦПК України, а також враховуючи стадію процесу, на якій відповідачка усунула допущене порушення, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим є покладення на відповідачку обов`язку компенсувати позивачу витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 гривень.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 17 166,10 гривень за спожиті за період з 01 жовтня 2022 року по 31 березня 2024 року послуги - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 3 028,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп» на відшкодування судових витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги в суді першої інстанції, 4 000,00 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс Груп», місцезнаходження: м. Київ, вул. Градинська, буд. 20, оф. 1/1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова