Справа № 354/1225/25
Провадження № 2-с/354/4/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Ковалюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Стремінської А.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яремче заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, виданого за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати судовий наказ, виданий 09.09.2025 Яремчанським міським судом Івано-Франківської області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2025 року до досягнення ними повноліття, таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги мотивує тим, що звернення до суду із заявою про видачу судового наказу в ОСОБА_2 було відсутнє право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, оскільки остання фактично проживає поза межами України (постійно з березня 2025 року), отже не виконує обов`язків щодо забезпечення умов проживання дітей, в тому числі щодо їх матеріального (фінансового) утримання.

Зазначає, що між ним та ОСОБА_2 немає спору щодо участі у вихованні дітей: мати дітей не відмовляється від своїх батьківських обов`язків (в частині спілкування і виховання наших спільних дітей), підтримує зв`язок із дітьми, цікавиться їхнім життям та спілкується з ними засобами інтернет-зв?язку. Однак, у зв?язку з її фізичною відсутністю в Україні, вона не має можливості брати участь у щоденному догляді та утриманні дітей.

Крім того, кошти на утримання дітей ОСОБА_2 не витрачає і не здійснює з-за кордону жодних грошових переказів для цих цілей. Усі повсякденні обов`язки щодо дітей щоденний догляд, фінансове забезпечення, організація навчального процесу, харчування, медичне обслуговування, придбання одягу, шкільного приладдя, засобів особистої гігієни, а також утримання житла і оплата комунальних послуг повністю покладені на нього як батька та здійснюються за рахунок власних коштів особисто ним. Факт утримання ним дітей може бути підтверджений самими дітьми.

Вважає, що факт утримання його малолітнього сина підтверджується довідкою від лікаря. Його дочка є студенткою та всі обов`язки щодо її утримання також повністю покладаються на нього. Крім того, донька є дитиною з інвалідністю з народження, потребує постійної уваги та спеціального догляду, який здійснює заявник. Факт інвалідності дочки - ОСОБА_4 , а також те, що він здійснює за дочкою догляд, підтверджується копією довідки про отримання соціальної допомоги.

Стверджує, що таким чином, після прийняття судового наказу, він фактично зобов?язаний нести подвійні витрати, пов?язані з утриманням дітей як у формі реального забезпечення їх потреб, так і у вигляді виконання судового наказу про сплату аліментів на користь особи, яка не виконує батьківських обов`язків, що суперечить принципам справедливості та доцільності.

Просить визнати судовий наказ № 354/1225/25 від 09.09.2025, виданий Яремчанським міським судом Івано-Франківської області, таким, що не підлягає виконанню, у зв?язку з відсутністю обов`язку боржника, зумовленою фактичним виконанням цього обов`язку боржником ОСОБА_1 .

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 02.10.2025 заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Також витребувано від Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону ОСОБА_2 , за період часу з 01 січня 2025 року по 19 вересня 2025 року із зазначенням: - дат перетину державного кордону; - пунктів перетину державного кордону; - напрямку (країни), у якому був здійснений виїзд за кордон.

15.10.2025 на виконання ухвали суду від 02.10.2025 Головний центр обробки інформації ДПС України надіслав витяг з наявною в Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_5 , згідно якої в періоди з 10.03.2025 по 29.05.2025, з 25.06.2025 по 24.08.2025, з 06.09.2025 по даний час ОСОБА_5 перебувала за межами України.

У судовому засіданні заявник (боржника) ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали заяви, суд дійшов наступних висновків.

Інститут наказного провадження відповідає міжнародним принципам здійснення справедливого та ефективного правосуддя і забезпечення прав людини. Зокрема, з метою вдосконалення судових систем держав-членів у Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи від 14.05.1981 N R (81) 7 щодо шляхів спрощення доступу до правосуддя та Рекомендації від 28.02.1984 N R (84) 5 щодо принципів цивільного судочинства визначено, що для справ, пов`язаних з безспірним правом, повинні бути передбачені спеціальні правила для прискорення розгляду справи.

Так, статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтями 183 та 184 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, сімейним та процесуальним законодавством визначено, що право вимоги про стягнення аліментів на підставі судового наказу належить тому з батьків або іншому законному її представнику, з яким проживає дитина.

Водночас процесуальний порядок перегляду питань за судовим наказом про стягнення аліментів для боржника визначений також статтею 173 ЦПК України, згідно із якою суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановлений статтями 432 та 435 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є помилка при його видачі або припинення обов`язку за правомірно виданим виконавчим документом.

При цьому подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, адже визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку.

У постанові Верховного Суду від 20.02. 2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 432 ЦПК України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2025 Яремчанським міським судом Івано-Франківської області, видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 05 вересня 2025 року до досягнення дітьми повноліття.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27.10.2007 підтверджується реєстрація шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 30.09.2008 та серії НОМЕР_3 від 13.03.2012 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с. 11-12, 16).

Згідно з довідкою від 19.09.2025 № 225 відділу обслуговування громадян № 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 2 та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 28.01.2025 по 30.08.2026, що підтверджується також посвідченням серії НОМЕР_4 , видане 24.09.2020 Управлінням праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 як законному представнику дитини з інвалідністю з дитинства до 18 років ОСОБА_4 , та випискою по надходженням по картці/рахунку № НОМЕР_5 за період 01.01.2025 по 19.09.2025, виданою АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» про те, що ОСОБА_1 двічі отримував виплати Соціального фонду, а саме 08.08.2025 та 03.09.2025 в розмірі 3 900,84 (а.с. 17-21).

Згідно з довідкою №1253 від 17.09.2025 сімейного лікаря ОСОБА_8 , ОСОБА_3 знаходиться під спостереженням сімейного лікаря, за медичною допомогою звертався у супроводі батька ОСОБА_1 . Періодично хворіє респіраторними захворюваннями (а.с. 22).

Відповідно до характеристики учня 8-Б класу ОСОБА_3 №68 видана директором Микуличинського ліцею Яремчанської міської ради від 18.09.2025 мати учня знаходиться закордоном, однак за потреби відповідає на телефонні дзвінки та отримує необхідну інформацію щодо навчання та поведінки сина. Батько підтримує зв`язок із класним керівником, бере участь у батьківських зборах, цікавиться успішністю та поведінкою сина. Учень має завжди охайний вигляд, забезпечений шкільним приладдям (а.с. 23).

Згідно з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 061/22/129 від 16.09.2025, яка видана Виконавчим комітетом Яремчанської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 5 осіб, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с. 24).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.09.2025, складений депутатом Яремчанської міської ради Калинчуком В.В., на момент обстеження ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_10 проживають за вказаною адресою. Умови проживання добрі. Батько ОСОБА_11 здійснює догляд та утримує сина. Дочка перебуває на стаціонарному навчанні в м. Тернопіль. На час обстеження дружина ОСОБА_2 по місцю проживання відсутня і зі слів ОСОБА_12 та його сина ОСОБА_10 , перебуває за кордоном (а.с. 25).

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, як на підставу для визнання зазначеного судового наказу таким, що не підлягає виконанню, боржник вказує, що діти проживають разом з ним і знаходяться на його утриманні, оскільки стягувачка проживає за межами України з березня 2025 року, відтак, на його думку підстави для стягнення з нього аліментів відсутні.

Однак твердження заявника про постійне проживання ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки вона періодично приїжджає додому, в тому числі й літом на канікули дітей та на перше вересня, що підтвердив ОСОБА_1 в судовому засіданні, а згідно з витягом з наявною в Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_5 , в періоди з 10.03.2025 по 29.05.2025, з 25.06.2025 по 24.08.2025, з 06.09.2025 по 19.09.2025 ОСОБА_5 перебувала за межами України.

У цьому контексті суд зауважує, що одними з характерних ознак наказного провадження є: спрощеність, оскільки має місце урізана цивільна процесуальна форма; на нього не поширюються принципи гласності, усності, безпосередності, змагальності; відсутність стадійності цивільного процесу; судовий наказ видається за відсутності сторін, та документарна видача судового наказу здійснюється лише на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником.

Судом було враховано, що згідно відмітки в паспорті ОСОБА_1 , та витягів з Реєстру територіальної громади № 2025/013709994 від 18.09.2025, № 2025/013774429 від 19.09.2025, № 2025/011183584 від 08.08.2025, а також відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, заявник (боржник) ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживають його син ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_2 (а.с. 6-7, 10, 13-14).

Боржником не зазначено фактичних обставин, з яких можливо було б зробити висновок про припинення його обов`язку щодо утримання дітей з інших підстав.

Доводи ОСОБА_1 в його заяві свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає до виконання .

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.ст. 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення (абз. 2 ч. 1 ст. 273 СК України).

Матеріали справи не містять доказів того, що у визначеному законом порядку ОСОБА_1 звільнено від сплати аліментів.

Отже, оскільки сам по собі факт проживання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , разом з батьком ОСОБА_1 у за однією адресою, не є підставою для звільнення його від обов`язку сплачувати аліменти, помилки при видачі судового наказу не встановлено, відповідно відсутні підстави для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Водночас слід враховувати і положення ч. 1 ст. 170 ЦПК України, відповідно до якої судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає.

При цьому статтею 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. У разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Зазначена норма чітко вказує на дію, яка має слідувати у випадку непогодження боржника із судовим наказом щодо стягнення аліментів.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для звільнення від сплати аліментів чи звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів за рахунок яких утримується дитина. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 28.06.2023 у справі №186/126/21.

Отже, у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право

на звернення до суду з позовом про звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів у визначеному судовим наказом розмірі або на зменшення розміру аліментів, визначеного судовим рішенням.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, судового наказу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 09.09.2025 (справа №354/1225/25), а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 133, 137, 141, 173, 183, 432 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2025 року та до досягнення ними повноліття таким, що не підлягає виконанню - відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча суддя: Оксана КОВАЛЮК