Справа № 212/3976/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Пустовіт районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Мєхтієвої А.Е., за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та провести поділ цього майна:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 :

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з вона з відповідачем у справі ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2004 по 24.05.2022, що підтверджується копією рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2022 у справі №212/1630/22. В період шлюбу ними за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07.12.2007, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №7705. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстроване за відповідачем. На теперішній час, у неї з відповідачем ОСОБА_2 виникли суперечки щодо права власності на квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду для вирішення цього спору.

Ухвалою судді від 28 квітня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15 липня 2025 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання в якому просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ними про причини неявки, не подали відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2004 по 24.05.2022, що підтверджується копією заочного рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.05.2022 у справі №212/1630/22. Рішення набрало законної сили 24.06.2022.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2007, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №7705 за час спільного проживання у період шлюбу ОСОБА_2 було придбане нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_2 .

Право власності на вищевказану квартиру було зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .

Інформацією з довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 17.03.2025 року вартість квартири АДРЕСА_2 складає 101400,00 гривень.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пп. 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Під час подання позову про поділ спільного майна подружжя пред`явлення окремо вимоги про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя не вимагається. Суд в силу встановлених під час розгляду справи обставин має встановити, чи набуте спірне майно сторонами під час перебування у шлюбі та чи поширюється на нього статус спільного сумісного майна, що матиме наслідком певні висновки про поділ такого майна. Проте, їх вирішення є доцільним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №307/3360/15-ц.

Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що спірне нерухоме майно придбане під час шлюбу, отже, є спільною сумісною власністю подружжя, тому підлягає поділу у рівних частинах.

Будь-яких обставин, які б свідчили про належність усього майна чи його частини на праві особистої приватної власності одному з подружжя під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено підстав для відступу від презумпції рівності їх часток.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258-260, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та провести поділ цього майна:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2025 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт