____________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4730/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталія Вікторівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , через представника - адвоката Мілєєву І.В. 16.07.2025 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та Одеської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталія Вікторівна, в якому просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, після смерті її матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов вмотивовано тим, що 17.01.2025 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коваль Н.В. з заявою про прийняття спадщини і їй було роз`яснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду.

Ухвалою суду 21.07.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталії Вікторівни спадкову справу (або належним чином завірену копію) №702323326 від 07.02.2023 № витягу 71389767, до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У судове засідання 21.10.2025 позивачка та її представник не з`явилися, до суду надали заяву у якій просили розглядати справу без їх участі, позивачка позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Під час судового засідання 22.09.2025 позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали повністю, при цьому позивачка зазначила, що пропустила строк для подачі заяви щодо прийняття спадщини з поважних причин, оскільки тривалий час не знала про існування заповіту матері. При цьому ОСОБА_1 пояснила суду, що після смерті матері ОСОБА_3 , вона відчула сильний стрес, у результаті чого загострилась хвороба, крім того через численні обстріли аеродрому «Шкільний» у м. Одеси, біля якого вона мешкає: АДРЕСА_1 , стала відчувати панічні атаки та страх, через що вимушена була виїхати за кордон, що унеможливило їй розібратися з документами матері та виявити заповіт.

Після незначного покращення стану здоров`я та повернення до місця мешкання у м. Одесі, при ретельному перегляді документів матері, позивачка знайшла зазначений заповіт матері та зразу ж звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталії Вікторівни для оформлення спадкового майна, що залишилася після смерті її матері, ОСОБА_3 та видачу свідоцтва про спадщину за заповітом. Проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви для прийняття спадщини до органів нотаріату та запропоновано звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що і стало підставою для звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 22.09.2025, 21.10.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, відзиву, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. Ухвала про відкриття провадження разом з позовом та додатками, надсилалися йому за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_2 і до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомлення відповідача про розгляд справи

Представник відповідача Одеської міської ради до суду не з`явився, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, 26.08.2025 від третьої особи по справі, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталії Вікторівни до суду за вхідним номером (авт.) 59183/25-Вх. надійшло пояснення, в якому повідомила, що 17.01.2025 за вхідним № 1/01-16 на адресу приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про прийняття спадщини на майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнє місце проживання померлої: АДРЕСА_2 . Місце проживання спадкоємиці ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 .

Згідно ст.1272 ЦКУ передбачає, якщо спадкоємець протягом шестимісячного терміну не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Також у зазначеному поясненні приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталії Вікторівни вказано, що 20.01.2025 за вихідним № 2/01-16 нею було направлено роз`яснення ОСОБА_5 щодо необхідності звернення до суду за визначенням додаткового строку, достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 не заводилась. Справу просить розглядати у її відсутність.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши справу, дослідивши докази, перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його проголошення на 16:00 годину 24.10.2025.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть НОМЕР_1 , виданим 08.04.2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 , що належало спадкодавцю ОСОБА_3 на праві свідоцтва про право власності від 10.12.2004 року за № НОМЕР_2 , витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.04.2005 року; 1/3 частки квартири АДРЕСА_3 , що належало спадкодавцю ОСОБА_3 на праві спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.02.2016 року, зареєстрованого у реєстрі за № 148.

За життя 07.02.2023 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталією Вікторівною та зареєстрованого у реєстрі за №77, відповідно до якого, все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, ОСОБА_3 заповіла доньці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , тобто позивач є спадкоємцем за заповітом.

Із свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 03.06.1969 року, виданого Приморським ЗАЦС м. Одеси вбачається родинний зв`язок між матір`ю: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Той факт, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 також підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 20.09.1990 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів, згідно якого після реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_5 .

17.01.2025 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни із заявою про прийняття спадщини за заповітом та видачу свідоцтва про спадщину за заповітом, що підтверджується завіреною копією заяви ОСОБА_5 , наданої суду приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. за вхідним номером (авт.) 59183/25-Вх від 26.08.2025.

Роз`ясненням приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни від 20.01.2025 року за вих. № 2/01-16 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що належало спадкодавцю, позаяк нею пропущено строк, встановлений законом для її прийняття та запропоновано звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до письмових пояснень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В. наданих суду за вих. № 119/01-16 від 26.08.2025 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2029 ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні «Одеської клінічної лікарні» на залізничному транспорті АТ «Українська залізниця» філія «Центр охорони здоров`я» з 28.06.2023 по 07.07.2023 з діагнозом: енцефалопатія змішаного ґенезу ІІ (гіпертонічного, спонтилогенного, атеросклеротичного) у вигляді вираженого цефалгічногосиндрома з регресом до виписки. Вертеброгенацервікалгія виражений больовий та мязовотонічний сидром. С-мБарре-Льеу з регресом до виписки.

Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2507 ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні «Одеської клінічної лікарні» на залізничному транспорті АТ «Українська залізниця» філія «Центр охорони здоров`я» з 26.07.2024 по 06.08.2024 з діагнозом: енцефалопатія змішаного ґенезу ІІ (гіпертонічного, спонтилогенного, атеросклеротичного) у вигляді вираженого цефалгічногосиндрома, інсомії з регресом до виписки. Вертеброгенацервікалгія виражений больовий та мязовотонічний сидром. С-мБарре-Льеу з регресом до виписки.

Згідно з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 18481 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня № 11» Одеської міської ради з 29.11.2023 по 07.12.2023 з діагнозом: гострий флеботромбоз підколінного сегменту лівої нижньої кінцівки.

Згідно з даних паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серіі НОМЕР_6 , неодноразова виїжджала за кордон на прот язі 2023 та 2024 років.

За змістом ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Ч.1, 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ч.3 ст.1272 ЦК України дозволяє суду за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористався правовою допомогою.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Поважними причинами слід вважати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Закон надає фізичній особі право призначити спадкоємців шляхом складання заповіту та розподілити спадкове майно, майнові права та обов`язки на свій погляд.

Заповіт розпорядження особи (заповідача) відносно належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок своєї смерті, складений у встановленому законом порядку. За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином. Як правочин він має відповідати всім вимогам, що звичайно пред`являються до правочинів відповідно до ЦК.

Його значення полягає в тому, щоб визначити порядок переходу всього майна, майнових прав та обов`язків до певних осіб, який буде існувати після смерті заповідача.

Заповідач має право за своїм розсудом заповідати майно будь-яким особам, будь-яким чином визначити частки спадкоємців в спадщині, позбавити спадщини одного, кількох чи всіх спадкоємців за законом, не зазначаючи причин такого позбавлення, а також включити до заповіту інші розпорядження, передбачені правилами ЦК про спадкування, скасувати чи змінити складений заповіт.

Згідно до ст. 1255 ЦК України, таємниця заповіту, нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту.

Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові ВП ВС від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24 ).

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 07.12.2023 року в справі № 548/2415/21 (провадження № 61-6134св23) наведено правовий висновок про те, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічні роз`яснення містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Вирішуючи вказане питання, суд досліджує поважність причини пропуску строку, при цьому необхідно виходити з того,що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Сукупність обставин, як то юридична необізнаність, відсутність інформації про наявність заповіту на користь позивача,загострення хвороби позивачки та виїзд на значний час із країни через обстріли, суд визнає поважною причиною пропуску зазначеного строку, оскільки пов`язані вони з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За таких умов порушене право позивача підлягає захисту та відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України необхідно визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, так як вимоги позивача достовірно підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що оскільки зазначені обставини справи ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини, поважність причин своєчасного звернення до нотаріуса підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, оцінивши їх в силу положень ст.89 ЦПК України в їх сукупності, суд дійшов висновку, що строк подачі до нотаріальної заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у поданій до суду заяві позивач не наполягав на стягненні з відповідачів судових витрат, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, не стягує з відповідачів понесені позивачем документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .,

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Одеська міська рада, , місцезнаходження: м. Одеса, площа Думська, 1.

Третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міністерства юстиції (м. Одеса) Південного міжрегіонального управління Коваль Наталія Вікторівна, адреса місцезнаходження: м. Одеса, вулиця Тополина, 14/1-А.

Рішення суду проголошене та підписане 24.10.2025.

Суддя Ю. А. Скриль