ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року у складі судді Федоріщева С.С.

у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександра Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти боржника у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. звернувся до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на належні боржникові кошти, що перебувають у третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. на виконанні перебуває виконавче провадження ВП №74614371 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26 березня 2024 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська у справі №201/10284/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 100000,00 доларів США, переданих на зберігання, про що 02 квітня 2024 року винесено відповідну постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» направлені стягувачу до відома та боржнику для виконання.

При здійсненні дій спрямованих на виконання рішення суду, приватним виконавцем не виявлено рухоме, нерухоме майно, грошові кошти на рахунках відкритих в банківських та інших фінансових установах, на яке можливо звернути стягнення в межах виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду боржником не виконане, є необхідність вжиття всіх необхідних заходів для його виконання.

За наявною інформацією AT КБ «ПриватБанк» від 30 листопада 2023 року, банк мав ділові відносини з боржником ОСОБА_2 , однак з цим клієнтом Банк розірвав ділові відносини в результаті чого рахунки було закрито. Відкритих рахунків ОСОБА_2 не має. Кошти клієнта в сумі: 98678,54 EUR та 17787,32 UAH обліковуються за відповідними балансовими рахунками згідно з бухгалтерським обліком.

На підставі викладеного, вимушений звернутися до суду та просити вирішити питання щодо звернення стягнення на належні боржникові ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який діє на підставі Тимчасового посвідчення НОМЕР_1 , видане органом 1201 від 27 жовтня 2020 року (закордонний паспорт російської федерації № НОМЕР_2 )) кошти, що перебувають в АТ КБ «ПотватБанк» (у володінні третіх осіб) в сумі: 98678,54 EUR та 17787,32 UAH, які обліковуються за відповідними балансовими рахунками згідно бухгалтерського обліку для задоволення вимог стягувача ОСОБА_1 (тобто на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей) в межах виконавчого провадження ВП №74614371 в частині 110000,00 доларів США (за курсом НБУ на момент перерахування коштів приватному виконавцю) та 370,00 грн. - сума до стягнення, у відповідний спосіб та порядок шляхом зобов`язання АТ КБ «ПриватБанк» перерахувати суму коштів в розмірі 98678,54 EUR (після конвертації в національну валюту України) та 17787,32 UAH (але не більше суми, що підлягає до стягненню у розмірі 110000,00 доларів США за курсом НБУ на момент перерахування коштів та 370,00 грн.) на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. задоволено.

Звернуте стягнення на належні боржникові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (який діє на підставі Тимчасового посвідчення НОМЕР_1 , видане органом 1201 від 27 жовтня 2020 року (закордонний паспорт російської федерації № НОМЕР_2 ) кошти що перебувають в АТ КБ «ПриватБанк» (у володінні третіх осіб) в сумі: 98678,54 EUR та 17787,32 UAH, які обліковуються за відповідними балансовими рахунками згідно бухгалтерського обліку для задоволення вимог стягувача ОСОБА_1 (тобто на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей) в межах виконавчого провадження ВП № 74614371 в частині 110000,00 доларів США (за курсом НБУ на момент перерахування коштів приватному виконавцю) та 370,00 грн. - сума до стягнення, у відповідний спосіб та порядок - шляхом зобов?язання АТ КБ «ПриватБанк» перерахувати суму коштів в розмірі 98678,54 EUR (після конвертації в національну валюту України) та 17787,32 UAH (але не більше суми, що підлягає до стягненню у розмірі 110000,00 доларів США за курсом НБУ на момент перерахування коштів та 370,00 грн.) на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В., НОМЕР_3 В АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299, РНОКПП: НОМЕР_4 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована наявністю підстав для задоволення заяви, оскільки рішення суду, яким з боржника стягнуто заборгованість не виконано, доказів протилежного матеріали справи не містять, з урахування процедури виконавчого провадження наявні підстави для звернення стягнення на належні грошові кошти боржника, що перебувають на рахунках в АТ КБ ПриватБанк у розумінні положень статті 53 Закону України Про виконавче провадження.

Не погодившись з такою ухвалою суду, АТ КБ ПриватБанк звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано всі обставини справи. Вказує, що походження коштів, на які звернуто стягнення судом першої інстанції, складно перевірити, із цих підстав банк зупинив обслуговування рахунків та коштів ОСОБА_2 , оскільки перерахування коштів для звернення стягнення для банку має неприйнятно високий рівень ризику з точки зору фінансового моніторингу, бо не можливо встановити дійсних кінцевих бенефіціарних власників цих коштів, бо особа боржника ОСОБА_2 є взаємопов`язаною з країною-агресором, а тому відсутні підстави для задоволення заяви приватно виконавця.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. перебуває виконавче провадження ВП № 74614371 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26 березня 2024 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі №201/10284/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 100000,00 доларів США, переданих на зберігання, про що 02 квітня 2024 року винесено відповідну постанову про відкриття цього виконавчого провадження, копії якої з дотриманням вимог Закону «Про виконавче провадження» направлені стягувану до відома та боржнику для виконання.

Рішення суду боржником не виконано, тому у відповідності до вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» 03 квітня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №74614371, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.

При здійсненні дій спрямованих на виконання рішення суду про стягнення заборгованості з визначеного виконавчим документом боржника, виконавцем, рухоме майно на яке можливо звернути стягнення в межах виконання даного рішення не виявлено, що підтверджується інформацією з бази транспортних засобів МВС України від 13 травня 2024 року на його запит, зроблений в межах виконавчого провадження ВП № 74614371.

З відповіді на запит до Державної податкової служби України про джерела отримання та/або доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця - інформацію не надано з причини: Інформація про податкового агента та суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, і суму утриманого ними податку, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, в Державному реєстрі відсутня, що підтверджується інформацією з бази даних Державної податкової служби України від 13 травня 2024 року на запит приватного виконавця №203674930, зроблений в межах виконавчого провадження ВП № 74614371.

Згідно відповіді на запит приватного виконавця №204833918, зроблений до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, та про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи, інформацію стосовно боржника не знайдено, що підтверджується інформацією з бази даних Пенсійного фонду України від 16 травня 2024 року.

Згідно відповіді на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину державного кордону у період з 02 квітня 2024 року по 03 квітня 2024 року боржником, інформацію стосовно нього не знайдено, що підтверджується інформацією з бази даних Державної прикордонної служби України від 03 квітня 2024 року на запит приватного виконавця, зроблений в межах виконавчого провадження ВП № 74614371.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за анкетними даними ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості щодо майна відсутні (номер інформаційної довідки 378965082 від 17 травня 2024 року), квартира за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить (номер інформаційної довідки 378965571 від 17 травня 2024 року).

Грошові кошти, на які можливо звернути стягнення в межах виконання даного рішення, належні боржнику та наявні на його рахунках відкритих в банківських та інших фінансових установах, не виявлено, що підтверджується роздруківками скріншотів з бази даних, зроблених приватним виконавцем на його запит щодо рахунків боржника, відкритих в банках України №3163 від 03 квітня 2024 року, постанову про арешт коштів на рахунках боржника від 03 квітня 2024 року, відповіддю AT КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-240405/190632 від 05 квітня 2024 року.

Відповідно до Акту приватного виконавця від 16 травня 2024 року, у боржника відсутні відкриті рахунки в банківських установах, однак за інформацією AT КБ «Приватбанк» від 30 листопада 2023 року, цей Банк мав ділові відносини з боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак з цим клієнтом Банк розірвав ділові відносини в результаті чого рахунки було закрито. Зазначено, що наразі кошти клієнта ОСОБА_2 в сумі: 98678,54 EUR та 17787,32 UAH обліковуються за відповідними балансовими рахунками згідно з бухгалтерським обліком.

В свою чергу стягувачем ОСОБА_1 подано клопотання приватному виконавцю, відповідно до якого він просить, з дотриманням вимог статей 18, 48, 53 Закону України «Про виконавче провадження», статей 353, 435 ЦПК України, звернутися до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з заявою щодо отримання ухвали про витребування (надання дозволу) зазначених коштів, належних ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Задовольняючи заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В., суд першої інстанції виходив із того, оскільки рішення суду не виконано, наявні підстави для звернення стягнення на належні грошові кошти боржника, що перебувають на рахунках в АТ КБ ПриватБанк у розумінні положень статті 53 Закону України Про виконавче провадження.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо, з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності тощо.

У частині першій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік коштів та рахунків, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту, зокрема на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Вимогами частини четвертої статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

За статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із приписами статті 431 ЦПК України, пунктами частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчими документами в тому числі є виконавчі листи, які видаються судами за кожним судовим рішенням, що набрало законної сили, та ухвали судів у цивільних та інших справах. Відповідно до цих положень як на виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи відкривається виконавче провадження. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ, а боржником - фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. Статусу стягувача і боржника сторони набувають після відкриття виконавчого провадження як у разі виконання рішення суду, яким закінчується судовий розгляд справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) зроблено висновок про те, що «судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»».

Звертаючись до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на належні боржникові кошти, приватний виконавець фактично ставить питання про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2024 року у справі № 725/3821/23 звернув увагу на таке: «У постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 904/1478/15 вказано, що законодавець у частині першій статті 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій становлять факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України (постанова Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №314/738/15-ц, провадження № 61-22576св18)».

У постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Звертаючись до суду, приватний виконавець посилаючись на отриману інформацію AT КБ «ПриватБанк» про розірвання з клієнтом ОСОБА_2 ділових відносин та закриття рахунків, просив суд звернути стягнення на належні йому кошти в сумі: 98678,54 EUR та 17787,32 UAH, що обліковуються за відповідними балансовими рахунками згідно з бухгалтерським обліком.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан.

Відповідно до пункту 3 вказаного Указу Президента у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Постановою правління Національного Банку України №18 від 24 лютого 2022 року "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" було зобов`язано Банки України зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь.

Зазначена Постанова Національного банку України № 18 є нормативно-правовим актом органу державної влади в розумінні частини п`ятої статті 4 ЦК України, статті 56 Закону України «Про Національний банк України», частини другої статті 8 Закону України «Про правотворчу діяльність», який встановлює тимчасові обмеження, зокрема на здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації та юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації, які банки та їх клієнти мають дотримуватися при проведенні відповідних операцій, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 жовтня 2023 року у справі №910/11289/22.

Пунктом 15 постанови НБУ №18 від 24 лютого 2022 року передбачено: Зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/Республіки Білорусь, за винятком здійснення на території України: 1) переказу коштів з таких рахунків на спеціальний рахунок Національного банку України для збору коштів на підтримку Збройних Сил України та/або на рахунки Кабінету Міністрів України, міністерств та інших державних органів України; 2) соціальних виплат, виплат заробітної плати, оплати комунальних послуг, сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів; 3) видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів російської федерації та Республіки Білорусь, що містяться в переліках Служби безпеки України та/або державних органів України, попередньо погоджених Службою безпеки України, щодо можливості здійснення банками таких операцій (Переліки); пункт доповнити новим абзацом такого змісту: "Національний банк України надсилає обслуговуючим банкам Переліки, отримані від Служби безпеки України та/або державних органів України, для врахування та подальшого використання в роботі; 5) сплати банку комісій та інших платежів за здійснення банком операцій з надання банківських та інших фінансових послуг, а також з метою виконання власних зобов`язань за кредитними договорами (уключаючи проценти) перед банками; 6) переказу коштів на інші власні поточні рахунки таких осіб, відкриті в банках на території України (крім коштів у російських рублях/білоруських рублях); 7) страхових виплат (страхових відшкодувань) за договорами страхування, укладеними до дати набрання чинності рішенням Національного банку України про застосування до страховика заходу впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування, включаючи страхові виплати шляхом оплати закладам охорони здоров`я вартості медико-санітарної, іншої допомоги, що була надана застрахованій особі такими закладами, у зв`язку із настанням страхового випадку; 9) сплати внесків до централізованих страхових резервних фондів Моторного (транспортного) страхового бюро України відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 10) виплати доходів, сум погашення грошовими коштами за випусками власних цінних паперів, оплати послуг депозитарних установ за здійснення такої виплати/ погашення; 11) страхових платежів за договорами обов`язкового та добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також добровільного страхування від нещасних випадків (на транспорті) та наземного транспорту на користь страховиків щодо транспортних засобів, переданих у фінансовий лізинг до 23 лютого 2022 року (включно); 12) видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, які є клієнтами банків України, у межах укладених договорів щодо реалізації зарплатних проектів з військовими частинами Збройних Сил України та Національної гвардії України без окремого погодження зі Службою безпеки України; 13) оплати фізичною особою медичних послуг у закладах охорони здоров`я України.

Пунктом 15-1 заборонено: 1) зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури); 2) приймати в Україні електронні платіжні засоби (включаючи перекази, здійснення розрахунків та видачу готівки), емітовані учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території російської федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури).

Пункт 15-2 Національний банк України приймає рішення щодо здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, зазначених у пункті 15 цієї постанови, на підставі відповідних звернень (клопотань) державних органів України, які надаються у зв`язку зі здійсненням такими юридичними особами важливих функцій та/або надання важливих послуг, підписаних керівником державного органу/особою, яка виконує його обов`язки, або заступником керівника державного органу, уповноваженим керівником цього державного органу підписувати такі звернення (клопотання).

У зверненні (клопотанні) зазначаються: 1) найменування юридичної особи; 2) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 3) найменування банку, в якому відкритий рахунок юридичній особі; 4) структура власності юридичної особи із зазначенням її кінцевих бенефіціарних власників та власників істотної участі (за наявності), які є резидентами російської федерації/Республіки Білорусь; 5) обґрунтування/підстави для проведення видаткових операцій під час дії воєнного стану з огляду на важливість діяльності юридичної особи з урахуванням критичної важливості такої діяльності.

До звернення (клопотання), підписаного особою, яка виконує обов`язки керівника державного органу, або заступником керівника державного органу, уповноваженого цим керівником підписувати таке звернення (клопотання), додатково надається документ, що підтверджує відповідні повноваження цієї особи/цього заступника.

Пунктом 15-3 визначено, що Національний банк України надсилає обслуговуючим банкам Переліки, отримані від Служби безпеки України та/або державних органів України, для врахування та подальшого використання в роботі.

Тобто, для отримання доступу до рахунку резидентів російської федерації/республіки білорусь необхідно спочатку звернутися із заявою до Національного банку України та Служби безпеки України, після чого до обслуговуючого Банку надійде дозвіл на проведення певних процедур на рахунках резидентів російської федерації/республіки білорусь.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що приватним виконавцем не дотримано всіх передбачених законом вимог та порядку передбаченого Постановою правління Національного Банку України №18 від 24 лютого 2022 року "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" для звернення стягнення грошових коштів з рахунків резидентів російської федерації.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Постановою правління Національного Банку України №18 від 24 лютого 2022 року "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" передбачений перелік винятків на здійснення видаткових операцій є вичерпним, який не передбачає можливість проведення банком видаткових операцій, зокрема за ініціативою стягувача у виконавчому провадженні на виконання судового рішення.

На вказане вище, суд першої інстанції належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви та звернення стягнення на належні боржникові, резидентові російської федерації, кошти розміщенні у АТ КБ ПриватБанк, чим фактично змінив спосіб та порядок виконання рішення суду, не дотримався необхідних умов зміни способу і порядку виконання судового рішення, який може бути застосований у виняткових обставинах, які б ускладнювали виконання рішення суду або робили його виконання неможливим, що в даній справі приватним виконавцем не доведено.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до положень статті 376 ЦПК України, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» -задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22 травня 2024 року -скасувати.

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександра Володимировича про звернення стягнення на грошові кошти боржника - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 15 жовтня 2025 року

Повний текст судового рішення складено 24 жовтня 2025 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

Т.П. Красвітна