Справа № 529/516/25
Провадження № 2/529/336/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Чуб К.В.,

за участі секретаря с/з Онищенко В.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка Олександр Іванович, ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Інтерагросервіс", про скасування права комунальної власності на земельну ділянку та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Диканської селищної ради про скасування права комунальної власності Диканської селищної ради на земельну ділянку площею 3,1898 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Диканської селищної ради, кадастровий № :00:007:0205, та визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , якій за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 3,19 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Диканської селищної ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №024574, виданим Стасівською сільською радою. Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем 1 черги за законом, за її заявою заведена спадкова справа № 02/2025 до майна померлої. Інший спадкоємець 1 черги за законом брат позивачки ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини не звертався. Водночас нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, оскільки у неї відсутній оригінал державного акта на землю. Також зазначає, що за життя її мати не цікавилася долею вказаної земельної ділянки, Диканська райдержадміністрація уклала договір оренди з ТОВ «Інтерагросервіс», а державним реєстратором земельна ділянка, належна її матері, зареєстрована як комунальна власність. З огляду на викладене позивачка просить скасувати право комунальної власності Диканської селищної ради на земельну ділянку, площею 3,1898 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :00:007:0205 та визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про підтримання нею позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Диканської селищної ради в судове засідання не з`явився, вказаним органом надіслано на адресу суду відзив на позов, згідно якого відповідач визнав позов у повному обсязі та просить розглянути справу без участі його представника.

Представник третьої особи ТОВ НВП "Інтерагросервіс" в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

З огляду викладене, суд провів розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванівське Красноградського району Харківської області померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Красноградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 08.10.2021 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, площею 3,19 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стасівської сільської ради, що підтверджується копією архівного примірника державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 024574, виданого 22.06.2001 Стасівською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1594 (а.с.70).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою спадкодавця, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про шлюб (а.с. 6, 7).

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 03.12.2024 ОСОБА_1 визначено додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_3 (а.с. 9).

Проте, постановою від 28.05.2025 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимкою О.І. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених відповідно до ст. 22 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та реєстрації права власності за ОСОБА_3 (а.с. 18).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України).

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Нормами ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З матеріалів спадкової справи № 02/2025 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 позивачка єдина зі спадкоємців звернулася із заявою про прийняття спадщини (а.с. 33-49).

Оскільки позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлої матері ОСОБА_3 , прийняла у встановленому законом порядку спадщину, до складу якої входить право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про те, що права позивачки підлягають захисту, а позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на спірну ділянку - задоволенню.

Разом з тим, судом також встановлено, що 26.12.2017 відділом у Диканському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 20.11.2017 здійснено державну реєстрацію спірної земельної ділянки та їй присвоєно кадастровий номер :00:007:0205 (а.с. 15).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0205, площею 3,1898, 05.03.2024 зареєстровано за Диканською селищною радою. Крім того, зазначена земельна ділянка Диканською селищною радою передана в оренду ТОВ «Наукове-виробниче підприємство «Інтерагросервіс» на підставі договору оренди землі від 03.05.2018, укладеного між Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області та ТОВ НВП «Інтерагросервіс».

Враховуючи викладене позивачка просить скасувати право комунальної власності відповідача на спірну земельну ділянку.

З письмових пояснень представника відповідача вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку за Диканською селищною радою зареєстровано без відповідної правової підстави.

Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У спадкоємця, який прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 23.01.2013 № 6-164цс.12).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (стаття 386 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Статтею 16 ЦПК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 цієї статті містить перелік спосіб захисту цивільних прав, яким може бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право. Разом з тим, перелік, що передбачений ч. 2 ст. 16 ЦПК не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У постанові від 21.10.2021 у справі № 137/731/17 Верховний Суд зазначив, що надміру формалізований підхід щодо послідовного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, згідно зі ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а ст. 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку здійснена без правових підстав, а тому Диканська селищна рада не є власником спірної ділянки, суд приходить до висновку, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивачки є скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що з урахуванням викладеного вище не є виходом за межі позовних вимог.

З огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, враховуючи, що здійснена реєстрація права власності на земельну ділянку за Диканською селищною радою унеможливлює державну реєстрацію права власності позивачки на успадковану нею земельну ділянку, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності Диканської селищної ради на спірну земельну ділянку.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку, площею 3,1898 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:007:0205, що розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський (колишній Диканський) район, Стасівська сільська рада, як за спадкоємцем за законом, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0205, площею 3,1898, яка розташована за адресою: Полтавська область, Полтавський (колишній Диканський) район, Стасівська сільська рада за Диканською селищною радою.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач: Диканська селищна рада, юридична адреса: Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Незалежності, 133, .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка Олександр Іванович, Полтавська область, Полтавський район, селище Диканька, вул. Гоголя, буд. 2;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Товариство з обмеженою відповідальністю Наукове-виробниче підприємство «Інтерагросервіс», , м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, буд. 119.

Головуючий: К.В. Чуб