Провадження №: 2/336/3613/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового секретарі Колесника Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Позов обґрунтований тим, що 13.08.2021 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання у сторін народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільна донька сторін по справі проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Позивачка на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляді за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач, будучи працездатним, має достатній рівень доходу, на утриманні непрацездатних батьків не має, кредитними зобов`язаннями та іпотеками не обтяжений, має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання. Крім того, позивачка є внутрішньо-переміщеною особою, в зв`язку з чим має необхідність в оренді житла, що потребує додаткових витрат.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2025 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

21.08.2025 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Януш А.І. до суду, через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини. Відзив мотивований тим, що відповідач не в змозі надати передбачену статтею 84 СК допомогу дружині, оскільки є інвалідом ІІ групи за захворюванням пов`язаним із захистом батьківщини безтерміново, отримує пенсію по інвалідності, не працює. Крім того, відповідач за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області у справі 542/679/18 сплачує аліменти в твердій грошовій сумі 2800 гривень щомісячно на утримання сина від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, згідно з судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2025 у справі 336/6763/25 з відповідача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно з 18.07.2025 і до досягнення дитиною повноліття.

25.08.2025 від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що непрацездатність батька дитини не скасовує його обов`язку утримувати дружину, якщо він має достатні матеріальні можливості. Відповідач отримує пенсію по інвалідності, розмір якої дозволяє відповідачу задовольняти свої потреби та водночас сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення спільною дитиною трьох років. Крім того, у відзиві відповідач наголошує на наявних в нього захворюваннях, але крім виписок з лікувальних закладів, підтверджуючих документів, в тому числі чеків на придбання медикаментів, не надав. Крім того, як особа з інвалідністю внаслідок війни, відповідач має право на пільги за користування житлом та комунальними послугами, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу без шкоди для забезпечення власних потреб.

Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.08.2021 між позивачкою ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований в Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півднно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 9м. Дніпро), актовий запис № 1147 (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 від 31.10.2024, актовий запис 654 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою з 27.06.2025, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 2302- від 27.06.2025 про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи.

За вказаною адресою з травня 2025 року по теперішній час разом з позивачкою фактично проживають її мати ОСОБА_6 , 1958 р.н. та донька ОСОБА_3 , 2024 р.н., про що свідчить Акт голови квартального комітету № 94 про фактичне місце проживання мешканців будинку від 21.07.2025.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 18.07.2025, за період з грудня 2024 року по травень 2025 року ОСОБА_1 отримала доходи, які складалися з соціальних виплат з відповідних бюджетів (Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації) на загальну суму 16 340,00 грн. та виплат військовослужбовцям ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на загальну суму 149 229,09 грн.

Згідно доводів позовної заяви відповідач з сім`єю не проживає з травня 2025 року, позивачка є внутрішньо-переміщеною особою, потребує матеріальної допомоги відповідача, оскільки у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не має можливості працювати, а відповідач є працездатним, має достатній рівень доходу (пенсію по інвалідності), не обтяжений кредитними зобов`язаннями.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батька дитини утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої ст. 84 та ст. 86 і 88 цього Кодексу.

Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19).

У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України та роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено судом відповідач по справі ОСОБА_2 дійсно проживає окремо від позивача з дитиною за фактичною адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 не працює, є інвалідом ІІ групи за захворюванням, пов`язаним із захистом батьківщини безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 197607 від 26.10.2022.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надані копії виписок із медичних карт стаціонарного хворого в період з 2021 року по 2025 рік: № 18429, № 8963, № 235, № 31278, № 2607, № 9320; свідоцтво про хворобу № 133/НГ від 21.05.2021, МРТ головного мозку від 01.03.2021; епікриз із медичної карти стаціонарного хворого № 1311/214. Вказані документи підтверджують, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій та під час військових дій в АТО отримав ЧМТ, контузію, неодноразово лікувався амбулаторно, стаціонарно. На теперішній час продовжує отримувати лікування.

Згідно довідки про доходи № 4703 5375 5479 2791, виданої 25.07.2025 пенсіонеру ОСОБА_2 , він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності, яка в період з листопада 2021 по липень 2025 року склала 1052830,21 грн. З вересня 2024 року по теперішній час щомісячний розмір пенсії ОСОБА_2 складає 31311,11 гривень.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 може надавати позивачу ОСОБА_1 матеріальну допомогу на її утримання до досягнення спільною дитиною сторін трирічного віку.

Водночас, згідно довідки про отримання аліментів № 82753, виданої 06.08.2025 начальником відділу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Павліченко Р.П. сплачує аліменти згідно з виконавчим листом № 542/679/18 від 03.04.2019 року виданим Новосанжарським районним судом Полтавської області на користь ОСОБА_7 на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2800 грн. щомісяця, починаючи з 26.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.08.2025 року відсутня.

Також, судом встановлено, що відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2025 у справі № 336/6763/25 (пр. 2-н/336/429/2025) вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. (https:// https://reyestr.court.gov.ua/Review/129018542).

При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач не працює, є інвалідом ІІ групи за захворюванням, пов`язаним із захистом батьківщини безтерміново, під час розгляду справи останнім надано докази в підтвердження того, що він не має можливості надавати допомогу позивачці в розмірі, вказаному в позовній заяві. Крім того, з відповідача вже стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 , 2024 р.н. в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до її повноліття, та на утримання сина ОСОБА_9 , 2009 р.н. від попереднього шлюбу в твердій грошовій сумі 2800 грн. щомісяця до його повноліття. Єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія по інвалідності.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує те, що позивачем не надано суду належного обґрунтування розміру утримання (аліментів), про стягнення якого заявлено позов.

Таким чином, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дружини, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення спільною дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років в розмірі 1/10 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки вважає, що саме такий розмір буде відповідати реальним потребам позивачки, матеріальному становищу сторін у справі, а також буде справедливим балансом між захистом їх прав та прав дитини.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.79 СК України з дня подання позовної заяви, тобто у даній справі з 24.07.2025.

При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3 ст.80 Сімейного кодексу України).

У відповідності до п.1. ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Враховуючи, що позивачка відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому останній необхідно стягнути відповідача в дохід держави в порядку ст. 141 ЦПК України, який складає 1211,20 грн.

Керуючись статтями 75, 84, 91, 182, 183 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Полтава, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 24 липня 2025 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

У задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.А.Галущенко