Справа №705/6245/25
2/705/3620/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 жовтня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики в розмірі 215000 грн, 3 000 грн витрат на правничу допомогу та сплачений позивачем у розмірі 1666,30 грн судовий збір.

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 одночасно клопоче про його часткове звільнення від сплати судового збору в розмірі 1666,30 грн, зазначаючи, що він є пенсіонером за віком, має мінімальну пенсію, непрацездатний, хворіє, проживає один. Річний дохід його пенсії становить 33 325 грн, інших доходів впродовж 5 років не має, що, на думку позивача, свідчить про його скрутний матеріальний стан та спроможність сплатити судовий збір лише у мінімальному розмірі.

Вивченням позовної заяви з додатками на відповідність їх положенням статтей 175, 177 ЦПК України суддею встановлені підстави для залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду фізичною особою або фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Спеціальним законом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Таким чином, норма статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає застосування вказаного процесуального інструменту за наявності перелічених трьох умов.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового забору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Приписами частини 3 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.

На підтвердження неспроможності сплатити судовий збір, у розмірі визначеному законодавцем, позивач надав копію відомостей із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2019 року до 3 кварталу 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 дохід у 2024 році не отримував, копію довідки про доходи № 8953 2225 7599 9925 про те, що загальний розмір пенсії позивача із травня 2024 року по квітень 2025 року складає 33 326 грн, а також копію інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» про належність позивачу на праві власності нежитлової будівлі магазину в АДРЕСА_1 .

Інших доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище позивача, останній суду не надав.

На переконання суду та обставина, що позивач є пенсіонером, не є безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Як зазначалося вище, особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19 (провадження № 61-11548св20) зазначав, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Суддя зауважує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан позивача для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на позивача. Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (наявність рухомого і нерухомого майна, доказів щодо відсутності інших доходів, довідки фіскальних органів про доходи, довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2023 року у справі № 990/13/23 зазначено, що документ з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відображає лише інформацію про доходи скаржника, який сам по собі не відображає скрутний майновий стан особи, яка подає скаргу.

Отже, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Вирішуючи клопотання про часткове звільнення позивача від сплати судового збору, суддя зауважує, що вказані у ньому обставини та надані на їх підтвердження докази в достатній мірі не підтверджують неможливість сплати позивачем судового збору у визначному законом розмірі.

Крім іншого, суддя враховує, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача за угодою позики 215000 грн. Пред`явлені позивачем вимоги не пов`язані із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав чи відшкодування шкоди здоров`ю. Позивач не відноситься до осіб, коло яких визначено пунктом другим частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а тому суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача та звільнення його від сплати недоплаченої суми судового збору.

Ціна поданого ОСОБА_1 позову становить 215000 грн, тоді розмір судового збору, що підлягає сплаті, складає 2150 грн (1% від заявленої до стягнення суми).

Оскільки позивач частково сплатив судовий збір у розмірі 1666,30 гривень, то йому слід сплатити різницю у сумі 483,70 гривень.

За змістом ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підтвердження усунення недоліків позовної заяви та сплати судового збору до Уманського міськрайонного суду Черкаської області позивачу необхідно надати відповідний платіжний документ.

Керуючись положеннями ст. 175 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за угодою позики залишити без руху.

Надати позивачу 10 денний строк для усунення недоліків позовної заяви, який відраховувати із дня отримання цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.Л. Гудзенко