НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 жовтня 2025 рокуСправа № 322/925/25

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Губанова Р.О., секретарка судового засідання Блажко О.П.,

за участю позивачки: ОСОБА_1 ,

її представника адвоката Котова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області

про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Короткий зміст заяви, рух справи.

До Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений позов, у якій позивачка просила суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 понад п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Узагальненими доводами позову є те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилась спадщина. Позивачка являється рідною онукою ОСОБА_2 .

Інших спадкоємців ОСОБА_2 не має.

ОСОБА_1 постійно проживала з травня 2016 року разом з ОСОБА_2 , піклувалася про неї, вели спільний побут, спільний бюджет, мали родинне ставлення та піклувались один про одного.

30.04.2025 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

30 квітня 2025 року приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвою Н.П. була винесена постанова № 195/02-01 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , де була відкрита спадщина справа № 77/2025.

Ухвалою судді від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк на подачу відзиву, витребувано належно завірену копію спадкової справи № 77/2025 заведену після смерті ОСОБА_2

09.09.2025 до суду надійшла витребувана спадкова справа.

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиція учасників судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав наведених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку. Заяв по суті справи не надав.

Досліджені судом докази.

Письмові докази, їх аналіз судом.

Згідно з договором купівлі продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Моргуновим Олександром Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 100 ОСОБА_2 23 січня 2002 року, придбала квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідкки про склад сім за № 1610 від 17.05.2016, виданою Новомиколаївською селищною радою Запорізького району Запорізької області ОСОБА_1 прописана за адресою: АДРЕСА_2 , з нею також прописана ОСОБА_2 (бабуся) ІНФОРМАЦІЯ_3 . В довідці також зазначено, що ОСОБА_1 не працює з 20.09.2010, згідно трудової книжки НОМЕР_1 знаходиться по догляду за пристарілою бабусею старше 80 років ОСОБА_2 , 1929 року народження.

Згідно з довідкою управління соціального захисту населення та ветеранської політики за місцем розташування с. Новомиколаївка Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області за № 110/12-01 від 12.03.2025 випливає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 перебувала на обліку у управлінні соціального захисту населення та ветеранської політики за місцем розташування с. Новомиколаївка та отримувала компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі, яка здійснювала догляд за 80 річною особою ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.09.2021 виданим Новомиколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області за № 997 від 03.04.2025 випливає, що ОСОБА_1 дійсно здійснила поховання своєї бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також зазначено, що вона ОСОБА_1 дійсно потребує матеріальної допомоги на поховання.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області за № 3160 від 07.10.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла 0.09.2021 дійсно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 27.02.1998 і по день смерті. На момент смерті разом з нею проживав та був зареєстрований правнук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Наталії Павлівни від 30.04.2025 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на день смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 була зареєстрована окремо від спадкодавця.

Відповідно до листа Вільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за № 15/23.3-01-30 від 19.04.2025 випливає, що з прийняттям Закону України від 1 грудня 2022 року № 2783-ХІ про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року Протоколу до неї у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року, отже у зв`язку х збройною агресіє російської федерації проти України неможливо поновити документи щодо реєстрації народження, шлюбу, тощо неможливо.

З матеріалу спадкової справи випливає, що інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 не має.

Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.02.1992 випливає. що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є ОСОБА_4 і ОСОБА_1 .

Отже вказані письмові докази підтверджують, що ОСОБА_2 була власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Згодом остання в силу свого віку не могла самостійно доглядати за собою, внаслідок чого догляд здійснювала ОСОБА_1 , яка являється рідною онукою ОСОБА_2 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини будь-хто не звертався.

Показання.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_3 показав, що він є рідним сином позивачки, по суті справи пояснив, що приблизно чотири роки назад померла його бабуся ОСОБА_2 ), до її смерті з нею доглядала його мама, оскільки бабуся була похилого віку та самостійно не могла пересуватися, а згодом взагалі не вставала з ліжка. Проживала бабуся за адресою: АДРЕСА_1 , він також був там зареєстрований, але коли закінчив школу приблизно в 2010 році виїхав мешкати в м. Запоріжжя, на теперішній час він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вказав, що з 2015 року і по день смерті бабусі ( ОСОБА_2 ) його мати (позивачка) постійно перебувала, проживала з бабусею в одному будинку, доглядала за нею, купувала ліки та продукти харчування. Інших близьких родичів у бабусі немає.

Свідок ОСОБА_5 показала, що проживає по сусідству з покійною ОСОБА_2 , вказала, що добре знає її родину та близьких родичів, товаришувала за час життя. Повідомила, що коли дідусь і бабуся позивачки стали потребувати сторонньої допомоги до них переїхала проживати позивачка ( ОСОБА_1 ), згодом помер дідусь і залишились в будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживати бабуся ( ОСОБА_2 ) і позивачка ( ОСОБА_1 ), син позивачки ОСОБА_3 коли закінчив школу виїхав проживати в м. Запоріжжя, і по теперішній час там не з`являється проживає в іншому місці, де саме свідку не відомо. Позивачка турбувалась бабусею, доглядала останню коли вона отримала травму тазобедреного суглобу, купували продукти харчування та ліки. Свідку достеменно відомо, що з 2015 2016 року проживала постійно і по цей день проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відомостей про інших родичів чи близьких осіб свідку не відомо.

Свідок ОСОБА_6 повідомив, що являється дядьком позивачки та зятем ( ОСОБА_2 ), тобто його дружини мати. Повідомив, що його дружини померла, а пояснення по суті справи надав аналогічні з поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що у дідусь і бабуся позивачки придбали у його покійних батьків будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою проживали дідусь (як звуть свідок не пам`ятає), бабуся ( ОСОБА_2 ) і внучка (позивачка). Свідку достеменно відомо, що позивачка постійно проживала за вказаною адресою разом з бабусею ( ОСОБА_2 ) до моменту її смерті. Інших родичів він не знає.

Застосування судом положень матеріального і процесуального закону.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Кожна сторона, згідно ст. 12 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У свою чергу ЦПК України встановлює вимоги до доказів - даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Висновки суду, щодо вимог заяви.

З огляду на вказане, суд проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позивачкою ОСОБА_1 , її представником адвокатом Котовим О.С. та показами свідків наданими в судовому засіданні, доведено факт проживання однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, з огляду на вимогу позивачки у позовній заяві, у якій остання просить не стягувати судові витрати з відповідача на його користь, суд вважає можливим понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяві віднести на її рахунок.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, задовольнити повністю.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Армань російської федерації, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Миколай Поле Новомиколаївського району Запорізької області, понад п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка помела ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Реквізити учасників справи:

- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

- відповідач: Новомиколаївська селищна рада Запорізького району Запорізької області, 70101, Запорізька область, Запорізький район, с-ще Новомиколаївка, вул. Українська, 34, ідентифікаційний код 20509622.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 24.10.2025.

Суддя Р.О. Губанов