Справа № 552/3998/25
Провадження № 2/545/1765/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Путрі О.Г

при секретарі Литвинову В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського районного суду Полтавької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, який розірвано 17.09.2021 року рішенням Київського районного суду м.Полтави. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05.10.2021 року рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05.10.2021 в справі № 552/4650/21 було стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2300 грн. щомісячно. На даний час розмір аліментів, який був визначений вказаним рішенням є недостатім для матеріального утримання дитини та належного виховання. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. а тому позивач прохає суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду від 05.10.2021 року на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2300 грн. на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Також вказала, що неповнолітня донька сторін ОСОБА_3 має ряд хвороб. 06.05.2025 року для неї було придбано завушний слуховий апарат вартістю 34240 грн. Тому прохала, стягнути з відповідача половину вартості слухового апарату, що становить 17120 грн.

Позивач та її представник адвокат Калафута Д.В. не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримала, прохала суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 16.09.2025 року, 16.10.2025 року не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128, ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації відповідача. (а.с. 98-100, 106-108).

Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано.

Тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17.09.2021 року було розірвано. (а.с.73).

Від даного шлюбу,сторони мають спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (зворот а.с.75).

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2300 грн., щомісяця, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 31.08.2021 року. (а.с.74-75).

Згідно довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради №6366 від 13.12.2021 року, виданої ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (зворот а.с.72).

Згідно довідки від 12.05.2025 року, виданої Товариством з омеженою відповідальніст. «Спецмехсервіс», відповідач ОСОБА_2 перебуває з підприємством ТОВ «Спецмехсервіс» в трудових відносинах з 01.06.2018 року по день складання довідки та займає посаду моториста цементувального агрегату. Дохід за період з 01.11.2024 року по 30.04.2025 року склав 135 601,31 грн. (а.с. 84).

Згідно із копії епікризу №2340 від 31.08.2020 року, вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилася в дитячому відділенні КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 18.08.2020 року по 27.08.2020 року з діагнозом: легка розумова відсталість з аутистичними проявами поведінки, що призводять до стійкої соціальної дезадаптації. Системний недорозвиток мовлення важкого ступеня (1 рівня) (а.с.67).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста №3874 від 11.09.2020 року, встановлено діагноз: двобічна сенсоневральна туговухість І-ІІ ст.( а.с. 63).

Згідно із копії епікризу №7639 від 06.09.2024 року, вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилася в дитячому відділенні КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР» з 19.08.2024 року по 27.08.2024 року з діагнозом: легка розумова відсталість з розладами поведінки, які потребують лікування та призводять до соціальної дезадаптації. Системний недорозвиток мовлення важкого ступеня. Супутній діагноз: нейросенсорна втрата слуху двостороння ІІІ-ІV ст. (а.с.68).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста №1373 від 27.02.2024 року КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР», ОСОБА_3 24.06.2016 року має діагноз : двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІІ-І ст. Потребує слухопротезування (а.с.зворот а.с.69).

Вказане також підтверджується консультативним висновком спеціаліста №1795 від 06.05.2025 року (а.с.70).

Згідно форми індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда №119 від 20.09.2024 року вбачається, що малолітня ОСОБА_3 потребує слуховий апарат. (а.с.82-83).

Згідно рахунку на оплату №2838 від 06.05.2025 року ТОВ «Центр слухової реабілітації «Аврора» вбачається, що ОСОБА_1 придбала для дитини ОСОБА_3 апарат слуховий завушний OTICON XCEED PLAT 2 BTE UP C090 вартістю 34240 грн. (зворот а.с. 79).

Відповідно до частини 1 статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 зазначеної статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Отже, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 Сімейного кодексу України.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІі набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182, 183, 184 Сімейного кодексу України).

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому чинним законодавством не передбачено будь-яких умов, при наявності яких стягувач аліментів може просити про зміну способу стягнення аліментів.

Тобто законом передбачено право стягувача аліментів просити визначити їх у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів без будь-яких умов.

Стягувач аліментів ОСОБА_1 скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, та просить суд визначити розмір аліментів в частці від заробітку, доходу відповідача.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №759/22898/20 (провадження №61-7913св22).

При вирішенні справи суд враховує потреби та інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Оцінивши надані у справі докази у їх сукупності, враховуючи стан здоров`я дитини та платника аліментів, матеріальне становище сторін, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, зростання щорічних потреб дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , взаємний обов`язок батьків по її утриманню, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, суд вважає можливим змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2021 року в розмірі 2300 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір аліментів має забезпечити право малолітньої ОСОБА_3 на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що згідно рахунку на оплату №2838 від 06.05.2025 року ТОВ «Центр слухової реабілітації «Аврора», позивач ОСОБА_1 придбала для дитини ОСОБА_3 апарат слуховий завушний OTICON XCEED PLAT 2 BTE UP C090 вартістю 34240 грн.

Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Позивач, прохає стягнути з відповідача половину вартості слухового апарату в розмірі 17120 грн. (34240 грн. /2 = 17120 грн).

Отже, при визначенні розміру додаткових витрат, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини та зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, та зважає на те, що позивач особисто понесла додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 34240 грн., а відповідач не брав участі у вказаних додаткових витратах на дитину, зокрема будь-яких доказів, що б спростовували цей факт суду не надав, а відтак, суд вважає, що є всі підстави для покладення на відповідача обов`язку сплатити половину суми додаткових витрат на дитину, що складає 17120 грн.

Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 18.04.2025 року між адвокатом Калафута Д.В. та позивачем ОСОБА_1 укладений договір про надання правової .допомоги (а.с. 78,79).

Зідно з Актом прийому-передачі наданих послуг від 16.05.2025 року до Договору про надання правничої допомоги №б/н від 18.04.2025 сума наданих послуг становить 9500грн. (зворот а.с.76).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №87/05-25 від 16.05.2025 року, ОСОБА_1 сплатила адвокату Калафуті Д.В. кошти в розмірі 9500 грн. згідно договору про надання правової допомоги від 18.04.2025 року (а.с.69).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Тому суд, враховуючи, що позов задоволено повністю, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, її складність, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9500 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь держави підлягає судовий збір в розмірі 2422,40 грн, з них 1211,20 грн щодо позовної вимоги про зміну способу стягнення аліментів та 1211,20 грн щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на лікування дочки.

На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180-183, 185, 192 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, - задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Київського районного суду м.Полтави від 05.10.2021 року (справа №552/4650/21) в розмірі 2300 грн. та стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи із 16.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , понесені позивачем додаткові витрати на дитину в розмірі 17120 грн. (сімнадцять тисяч сто двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -витрати на оплату правової допомоги у розмірі 9 500 грн. (дев?ять тисяч п`ятсот гривень). Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії;

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г.Путря