Провадження № 2/127/5257/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючої судді Дернової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 857,92 дол. США 3% річних, а також судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року (справа №128/3538/14-ц) було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору № CNL-B00/124/2007 від 26.06.2007 року, забезпеченому договором поруки № SR- В00/124/2007 від 26.06.2007 року, в сумі 14639 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) доларів США 68 центів, що станом на 07.04.2014 року еквівалентно 170565 (сто сімдесят тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 44 коп, та стягнуто пеню в розмірі 85282 (вісімдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 72 коп.; ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.04.2021 року було замінено стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №128/3538/14-ц з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс»; відповідачами не виконано заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року (справа №128/3538/14-ц), що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.08.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу було надіслано відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на адреси реєстрації, яку відповідач ОСОБА_1 отримав 11.09.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №585, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін до суду подано не було.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року (справа №128/3538/14-ц) було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по кредитному договору № CNL-B00/124/2007 від 26.06.2007 року, забезпеченому договором поруки № SR- В00/124/2007 від 26.06.2007 року, в сумі 14639 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять дев`ять) доларів США 68 центів, що станом на 07.04.2014 року еквівалентно 170565 (сто сімдесят тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 44 коп, та стягнуто пеню в розмірі 85282 (вісімдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 72 коп.

Відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15.10.2024 року не виконано (доказів протилежного суду не надано).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.04.2021 року було замінено стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №128/3538/14-ц з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс».

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 16.08.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі №128/3538/14-ц було відмовлено.

Крім того, ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.12.2021 року було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання по цивільній справі №128/3538/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по Кредитному договору№ CNL-B00/124/2007 від 26.06.2007 року в розмірі 170565,44 грн., пені у розмірі 82282,72 грн. та 2558,48 грн. судового збору.

ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з 12.03.2017 року до 22.02.2019 року нараховано 3% річних на кредитну заборгованість за Кредитним договором № CNL-B00/124/2007 від 26.06.2007 року у розмірі 857,92 доларів США.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 07.08.2023 року у справі № 752/9858/21, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку, тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати; згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду; такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15; у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин; отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду; отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову; Верховний Суд погоджується, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови відмови суду у поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, встановив, що права позивача відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 порушені, а тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» по 1514 грн. судового збору.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст. 625 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 3% річних у розмірі 857,92 доларів США (вісімсот п`ятдесят сім доларів США 92 центи).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» по 1514 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення припущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігора Сікорського, буд. 8; )

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )

СУДДЯ