Справа №534/1687/25
Провадження №2/534/630/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

в складі суду: головуючого судді Малюк М.В.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Я.О.,

інші учасники справи не з`явилися,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

(1) Стислий виклад позиції позивача

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (далі також позивач, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс») звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі також відповідачка, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у сумі 47 515,31 грн, судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 9 200,00 грн.

2. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.03.2020 між АТ «Альфа-Банк» (далі також кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №491021630 (далі кредитний/основний договір), який підписаний останньою власноруч. На виконання зобов`язань за цим договором кредитодавець надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 29 564,42,00 грн строком на 60 місяців, із 11.03.2020 по 12.03.2025.

3. Згодом, 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №3, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило позивачеві за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, за договором із відповідачкою від 11.03.2020 №491021630.

4. Вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою кредитних зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту виникла заборгованість на загальну суму 47 515,31 грн, з яких, 29 564,42 грн сума заборгованості за кредитом, 17 950,89 грн сума заборгованості за відсотками.

5. Відповідачка правом відзиву не скористалася.

(2) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Ухвалою від 28.07.2025 Горішньоплавніський міський суд Полтавської області залишив буз руху позовну заяву ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Представником позивача у встановлений судом строк виконано вимоги ухвали суду, недоліки позову усунуто.

7. Ухвалою від 15.08.2025 Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області відкрив провадження у справі, визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, судовий розгляд справи призначив на 18.09.2025.

8. 01.09.2025 представник відповідачки - адвокат Першин С.М., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 24.08.2025, через ЄСІТС «Електронний суд» подав клопотання про витребування у позивача оригіналу кредитного договору з додатками до нього.

9. 02.09.2025 представник відповідачки через ЄСІТС «Електронний суд» подав також клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката, згідно з яким просив відмовити позивачеві у стягненні з відповідачки витрат на правничу допомогу повністю. Клопотання обґрунтовує тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту надання останньому правової допомоги адвокатом Литвиненко О.І. саме у цій справі, предметом якої є вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №491021630 від 11.03.2020, укладеним між відповідачем та АТ «Альфа-Банк», а також на підтвердження розміру цих витрат.

10. 18.09.2025 Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника відповідачки - адвоката Першина С.М. про витребування оригіналів письмових доказів (пункт 8 цього рішення).

Зокрема, суд витребував від ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» оригінал кредитного договору №491021630 від 11.03.2020, укладеного між відповідачкою та АТ «АЛЬФА-БАНК» з усіма додатками до нього, а також документи, що стосуються порядку його укладення (оферта, акцепт, тощо).

У зв`язку з чим, відклав розгляд справи на 21.10.2025.

11. Ухвалу суду від 18.09.2025 позивач виконав, подав суду витребувані документи.

12. 21.10.2025 сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

13. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

14. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подали.

15. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

(3) Фактичні обставини, встановлені Судом

16. Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 11.03.2020 відповідачка (позичальник) зробила АТ «Альфа-Банк» (кредитодавець/первісний кредитор) пропозицію (оферту) укласти угоду про надання кредиту на зазначених у пропозиції умовах, умовах споживчого кредиту.

17. Згідно з інформацією в письмовій пропозиції, своїм підписом відповідачка засвідчила отримання нею інформації про умови кредитування, та про те, що отримала від банку акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту від 11.03.2020 №491021630.

Між сторонами угоди про надання споживчого кредиту укладено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, паспорт споживчого кредиту, які разом із офертою складають угоду про надання споживчого кредиту, що містить істотні умови кредитування, узгоджені між сторонами (далі також кредитний договір від 11.03.2020 №491021630).

18. Умови споживчого кредиту такі:

18.1. Тип кредиту «Кредит готівкою».

18.2. Сума кредиту 29 564,42 грн.

18.3. Процентна ставка, % річних 39,90%, тип ставки фіксована.

18.4. Строк кредиту 60 місяців.

18.5. Дата повернення кредиту - 12.03.2025.

18. Згідно з умовами, кредит надано відповідачці для повернення заборгованості за кредитним договором №630634846 від 18.05.2017. Розмір 29 564,42 грн, спосіб видачі переказ коштів на рахунок, відкритий в АТ «Альфа Банк».

19. Підписанням цієї оферти відповідачка надала власну згоду банку на передачу до кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також беззаперечно підтверджує, що перед укладенням угоди ознайомлена у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування».

20. Кредитодавець/первісний кредитор свої зобов`язання виконав, надав відповідачці кредит у сумі 29 564,42 грн шляхом зарахування 12.03.2020 кредитних коштів на її розрахунковий рахунок, шо підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.03.2020 по 20.09.2021.

21. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та позивачем укладено Договір факторингу №3, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги.

22. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 20.09.2021 до договору факторингу №3, клієнт - АТ «Альфа-Банк» відступає фактору ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 у сумі 47 515,31 грн.

23. Відповідно до платіжної інструкції від 20.09.2021 № 559 на підставі договору факторингу та реєстру прав вимоги від 20.09.2021 до цього договору, позивач здійснив оплату АТ «Альфа-Банк» у сумі 12 844 800,00 грн.

24. З наданого позивачем детального розрахунку боргу за кредитним договором від 11.03.2020 №491021630 зі сторони відповідачки обліковується заборгованість на загальну суму 47 515,31 грн, з яких, 29 564,42 грн сума заборгованості за кредитом, 17 950,89 грн сума заборгованості за відсотками.

(4) Норми права

25. З огляду на предмет спору, для суду підлягають вирішенню питання, по-перше, щодо реальності права вимоги, відступленого позивачеві, тобто укладення договору між первісним кредитором та відповідачкою, по-друге, стосовно переходу права вимоги від первісного до позивача за договором факторингу.

26. До спірних правовідносин належать застосуванню норми глави 71 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) щодо кредитного договору, норми глави 73 ЦК України щодо відступлення права вимоги на підставі факторингу.

27. Порядок укладення договору визначається главою 53 ЦК України.

28. Згідно з вимогами статті 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

29. Статтею 641 ЦК встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.

Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

30. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції (стаття 642 ЦК України).

31. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

32. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

33. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частини 1,2 статті 10561 ЦК України.

34. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

35. Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.

36. Аналіз частини 2 статті 1054 та статті 1046 ЦК України (див пункти 28,30 цього рішення) свідчить, що кредитний договір є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей.

37. Тому обов`язковою умовою укладення між сторонами кредитного договору має бути доведення факту передання кредитодавцем позичальнику грошових коштів, які є предметом кредитного договору.

38. З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування кредитодавцем/первісним кредитором коштів за кредитним договором, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).

39. Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

40. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

41. Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

42. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

43. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

44. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

45. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

46. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

47. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

(5) Оцінка Суду.

48. Суд, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов таких висновків.

49. Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги останнього до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким набуте позивачем на підставі договору факторингу.

50. Із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачка та кредитодавець/первісний кредитор вчинили зустрічні дії, що свідчать про укладення між собою кредитного договору від 11.03.2020 №491021630 (див пункти 28-30 цього рішення).

51. Зокрема, відповідачка звернулася до кредитодавця з пропозицією укласти відповідний договір на зазначених у ній умовах, а позивач акцептував цю пропозицію шляхом підписання додатків до пропозиції (оферти), що визначають істотні умови кредитного договору, та вчинення дій, зокрема, перерахування відповідачці кредитних коштів у сумі 29 564,42 грн (див пункти 16,17,20 цього рішення).

52. Надання позивачем відповідачеві кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку клієнта, що містить реквізити притаманні первинному документу та свідчить про виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором (див пункт 20 цього рішення).

53. При вирішенні питання щодо реальності кредиту, суд застосовує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21).

54. Так Верховний Суд у цій справі наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

55. Позивачем підтверджено факт набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021, право вимоги до відповідачки передано позивачеві згідно з реєстром прав вимоги, набуте право вимоги оплачене останнім (див пункти 21-23 цього рішення).

56. З приводу розміру процентів за користування кредитом, суд зазначає, що позивачем пред`явлено вимогу про заборгованість за процентами за період користування кредитом із 12.04.2020 по 20.09.2021. Розрахунок проведено з урахуванням умов кредитного договору, зокрема, суми кредиту, процентної ставки та кількості днів користування в межах зазначеного періоду (див пункти 18.2,18.3,24 цього рішення).

57. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

58. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

59. Суд наголошує, що відповідачкою зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не подано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості за кредитним договором або позовні вимоги взагалі.

60. Тож з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 11.03.2020 № 491021630 у загальній сумі 47 515,31 грн, у тому числі, 29 564,42 грн сума боргу за тілом кредиту, 17 950,89 грн сума боргу за нарахованими відсотками.

(6) Розподіл судових витрат між сторонами.

61. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

62. У відповідності до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

63. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

64. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 2 статті 141 ЦПК).

65. За правилами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

66. Представником позивача подано заяву про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача, крім витрат на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн, витрат на професійну правову допомогу в сумі 9 200,00 грн.

67. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано суду такі документи:

- договір про надання правової допомоги від 03.07.2024 №03-07/2024, укладений між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» в особі директора Назаренка В.Г. та адвокатом Литвиненко О.І.;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 №1, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв послуги, зокрема, такі послуги: надання первинної консультації замовнику у справі 1 000,00 грн, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного суду та Європейського суду з прав людини 4 000,00 грн, підготовка та подання позовної заяви 4 200,00 грн;

- платіжна інструкція від 01.10.2024 №4928 про оплату згідно з договором №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 у сумі 9 200,00 грн.

Тож вважає безпідставними доводи представника відповідача про відсутність доказів надання правничої допомоги позивачеві (див пункт 9 цього рішення).

69. Водночас, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, пред`явлений позивачем, значно завищений, не є співмірним тим критеріям, що передбачені частиною 4 статті 137 ЦПК.

70. Відповідно до частини 5 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

71. Згідно частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

72. З огляду на норми частин 5 статті 137 ЦПК України, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 2 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

73. Оскільки позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено, суд покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.

74. Керуючись ст ст. 12,78,81,89,259,263-265,268,279,354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за договором від 11.03.2020 №491021630 у сумі 47 515 (сорок сім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн 31 (тридцять одна) коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 грн (дві тисячі) грн.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування позивача:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , адреса: 03035, м. Київ, площа Солом`янська, будинок 2.
Повне ім`я відповідача:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина МАЛЮК