Провадження № 22-ц/802/1188/25 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Трикош Н. І.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення частки в будинковолодінні за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 у липні 2019 року звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення частки в будинковолодінні. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року у справі № 569/12685/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 серпня 2017 року та постановою Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2018 року, за нею визнано право власності на 1/8 частку домоволодіння АДРЕСА_1 як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 (її батька), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інша частка домоволодіння належить відповідачам. Поділ будинку технічно можливо провести згідно з висновком експерта № Е-01/10 судової будівельно-технічної експертизи, проведеної 26 лютого 2010 року експертом ОСОБА_7 у справі № 2-1191/09 за її позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , третя особа Друга Рівненська державна нотаріальна контора, про визначення часток та визнання права власності на спадкове майно. Просила суд провести поділ будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_2 та 7/8 частин відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року у справі № 569/12685/14-ц та висновку експерта від 26 лютого 2010 року № Е-01/10 судової будівельно-технічної експертизи у справі № 2-1191/09 по одному з варіантів розподілу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/8 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_3 1/8 частки в натурі з домоволодіння, що складається з приміщень на першому поверсі 1-4, площею 19,7 кв. м; 1-1-а, площею 3,8 кв. м; 1-3-а, площею 9,0 кв. м, а також 1/8 огорожі № 1, згідно з висновком експерта № Е-01/10 від 26 лютого 2010 року (варіант № 5). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 22 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишено без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2021 року залишено без змін. Виключено з абзацу 5 резолютивної частини рішення суду від 27 січня 2021 року прізвище ОСОБА_5 .

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката Мороз Л. С., задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 липня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року справу прийнято до провадження цього суду.

Ухвалою суду від 14 липня 2022 року у цій цивільній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

03 жовтня 2023 року до суду надійшов висновок судового експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26 вересня 2023 року за №СЕ-19/118-23/1052-БТ.

Ухвалою від 04 жовтня 2023 року провадження в цій справі поновлено.

Ухвалою від 08 лютого 2024 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 29 грудня 2023 року в цій цивільній справі. Згідно з цією заявою позивач ОСОБА_3 просить пункт 1 позовних вимог (провести поділ будинковолодіння, що розташоване на АДРЕСА_1 на 1/8 та 7/8 частин відповідно до рішення Рівненського міського суду в справі № 569/12685/14-ц від 4 червня 2017 року та висновку експерта № Е-01/10 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 2-1191/09 по одному із варіантів розподілу (2,4 або 5)); виділити ОСОБА_3 1/8 будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за варіантом № 2, що зазначений у дослідницькій частині висновку експерта від 26 вересня 2023 року № СЕ-19-1.18-23/1.052-БТ, який є найменш обтяжливий для сторін, та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; пункт 2 позовних вимог (судові витрати покласти на відповідача) рахувати пунктом 4 та залишити без змін.

Ухвалою від 10 лютого 2025 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 , призначено у справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення додаткової судової експертизи провадження в справі зупинено.

10 квітня 2025 року до суду надійшов висновок експерта Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26 березня 2025 року № СЕ_19/118-25/2899 за результатами судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою від 21 квітня 202 року провадження в цій справі поновлено.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2025 року позов задоволено. Ухвалено виділити ОСОБА_3 в натурі 1/8 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: частина приміщення гаража І площею 12,9 кв.м. цокольного поверху; приміщення жилої 1-2 площею 27,5 кв.м. першого поверху; 1/8 огорожі №1, відповідно до варіанту №1 висновку експерта від 27 березня 2025 року № СЕ-19/118-25/2899БТ, припинивши право спільної часткової власності на 1/8 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за відступ від ідеальної частки грошову компенсацію в розмірі 49 534,58 грн; компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Додатковим рішенням від 02 червня 2025 року ухвалено компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати по сплаті судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 7456,80 грн.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду від 08 травня 2025 року, оскільки вважають його незаконним та необґрунтованим. Висновки суду про можливість виділення в натурі 1/8 частини будинковолодіння суперечать нормам матеріального права. У висновку експерта не вказано про необхідність влаштування співвласниками автономних інженерних мереж, не вказано, чи потребує таке переобладнання втручання в інженерні системи загального користування, а також чи має відбутися переобладнання житлового будинку з втручанням у несучі конструкції. Позивачем не надано до суду погодження для здійснення перепланування будинку та переобладнання інженерних мереж, встановлення відокремленого газо -, водо та енергопостачання тощо, а також доказів на підтвердження звернення до відповідних служб. Приміщення, які позивач просить виділити в натурі, не є ізольованими від приміщень інших співвласників, не мають окремого входу та окремих інженерних мереж, тобто не складають окремий об`єкт нерухомого майна. Суд не взяв до уваги, що один із відповідачів є інвалідом з дитинства і пересувається виключно на кріслі колісному, тому жоден із варіантів виділу, запропонований експертом не є для нього прийнятним. Судом не встановлено та не оформлено право власності на земельну ділянку під будинком та які варіанти виділу такої земельної ділянки, тому суд неповно встановив обставини справи. Просили рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2025 року в цій справі скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного суду № 11 від 18 вересня 2025 року цивільну справу передано на розгляд Волинському апеляційному суду, оскільки потрібної кількості суддів для розподілу цієї справи не вистачає.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 вересня 2025 року справу прийнято до свого провадження та призначено її розгляд з викликом в судове засідання учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 заперечив вимоги апеляційної скарги відповідачів. Зазначив, що позивач вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним. Вказав, що відповідачі обґрунтовують скаргу не вирішення судом питань, які стороною відповідача не заявлялися. Щодо виділення кожному із співвласників відокремленої частини питання експерту не ставилося. З огляду на план будівлі та два окремі виходи, які не надані в користування позивачу, це є можливим. Інші заперечення, викладені в апеляційній скарзі, вважає передчасними. Просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідачів ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити, представник позивача ОСОБА_1 щодо задоволення скарги заперечив, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року у справі № 569/12685/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 серпня 2017 року та постановою Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2018 року (провадження № 61-25785св18), за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/8 частку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно після смерті ОСОБА_6 (її батька), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просила виділити їй, ОСОБА_3 , в натурі 1/8 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за варіантом № 2, що зазначений у дослідницькій частині висновку експерта від 26 вересня 2023 року № СЕ-19-1.18-23/1.052-БТ, який є найменш обтяжливий для сторін, та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновоку експерта № СЕ-19/118-25/2899-БТ від 27 березня 2025 року виділ в натурі 1/8 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , можливий у варіантах, які зазначені у дослідницькій частині висновку експерта і зображені на рис.1-3. Відповідно до варіанту №1 співвласнику 1/8 частки домоволодіння виділяється частина І, до якої входять: частина приміщення гаража І площею 12,9 кв.м. цокольного поверху; приміщення жилої 1-2 площею 27,5 кв.м. першого поверху; 1/8 огорожі №1. Частка становить 13,57%. Решта приміщень будинку і огорожі відносяться до ІІ частини та залишаються у власності інших співвласників. Розмір компенсації, яка повинна бути виплачена власником І частини власникам ІІ частини становить 49534 грн. 58 коп.

Відповідно до варіанту № 2 співвласнику 1/8 частки домоволодіння виділяється частина І, до якої входять: частина приміщення підсобної ІІІ площею 12,9 кв.м. цокольного поверху; приміщення жилої 1-4 площею 19,7 кв.м. першого поверху; 1/8 огорожі №1. Частка становить 10,6%. Решта приміщень будинку і огорожі відносяться до ІІ частини та залишаються у власності інших співвласників. Розмір компенсації, яка повинна бути виплачена власниками ІІ частини власнику І частини становить 87958 грн 60 коп.

Відповідно до варіанту № 3 співвласнику 1/8 частки домоволодіння виділяється частина І, до якої входять: частина приміщення гаража ІV площею 12,9 кв.м. цокольного поверху; приміщення ванної 1-5 площею 2,7 кв.м. першого поверху; приміщення туалету 1-6 площею 2,1 кв.м. першого поверху; приміщення підсобної 1-7 площею 13,4 кв.м. першого поверху, 1/8 огорожі №1. Частка становить 10,03%. Решта приміщень будинку і огорожі відносяться до ІІ частини та залишаються у власності інших співвласників. Розмір компенсації, яка повинна бути виплачена власниками ІІ частини власнику І частини становить 114346 грн 18 коп.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в цій справі, дійшов висновку про те, що найбільш раціональним та доцільним, таким що відповідатиме інтересам сторін, є варіант виділу № 1.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

У разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється для позивача, оскільки їй частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Обраний судом варіант виділу найменш відхилений від розміру часток співвласників, передбачає найменшу грошову компенсацію.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта не містить інформації про те, чи потребує приміщення переобладнання та втручання в інженерні мережі.

Так в абзаці другому сторінки 12 висновку експерта (дослідна частина) зазначено, що згідно з варіантом № 1 для виділу 1/8 частки домоволодіння для забезпечення експлуатації виділеними приміщеннями як відокремленою частиною будинку із самостійним виходом необхідне зведення перегородки в приміщенні гаража І цокольного поверху, змурувати внутрішній дверний проріз в приміщенні жилої 1-2 поверху та влаштувати сходи до зовнішнього входу в приміщення жилої 1-2 першого поверху; необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи по влаштуванню окремих систем інженерних мереж. Детальний перелік та вартість ремонтно-будівельних робіт з переплануванням та переобладнанням приміщень житлового будинку передбачаються проектно-кошторисною документацією.

При цьому колегія суддів зауважує, що ухвалення рішення суду про виділ частки нерухомого майна в натурі не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2024 року в цивільній справі № 713/1429/21).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 707/2516/18 дійшов висновку про те, що положення статті 152 ЖК України не стосуються вирішення питань технічної можливості поділу спірної нерухомості та визначення необхідності його здійснення. Тобто, стаття 152 ЖК України не застосовується при вирішенні спору співвласників про поділ спільного майна або про виділ з нього частки.

Заявляючи про наявність сумнівів щодо правильності висновку експерта, відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом, передбаченим положеннями статті 113 ЦПК України та не заявляли клопотань про призначення у справі повторної експертизи. Іншого експертного висновку щодо технічної можливості виділу частки спірного будинковолодіння суду не надали.

Позивач має право на виділ своєї частки у будинку і така можливість існує, а тому вона звернулася за захистом своїх прав до суду. Зазначаючи в апеляційній скарзі, що один з відповідачів є особою з інвалідністю, тому жоден із варіантів виділу запропонованих експертом не є для нього прийнятним, відповідачі не наводять жодних обрунтувань і доказів цього.

Суд першої інстанції дотримався принципів розумності, справедливості, пропорційності, врахував майнові права та інтереси сторін і дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Справу розглянута судом першої інстанції в межах заявлених позовних вимог і питання виділу частки у земельній ділянці під будинковолодінням в натурі пропорційно 1/8 частки позивача не було предметом цього спору.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм процесуального права і з правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2025 в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді