Справа № 2-Н-312/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Левицької Я.К.,

за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року ТОВ «ДЕБТ ФОРС» звернулось до Подільського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, шляхом заміни стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого документа.

В обґрунтування заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС» зазначило, що 28.05.2010 року Подільський районний суд міста Києва ухвалив рішення по справі № 2-Н-312/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2.

25.06.2021 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва по справі № 2-Н-312/10 було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

22.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 22-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2.

19.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 19-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2. 25.05.2021 року Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні № 50814694 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження (постанову про повернення виконавчого документа стягувачу), однак копію вищезазначеної постанови разом з виконавчим документом стягувачу фактично не повернуто. При цьому, відповідно до інформації про виконавче провадження стосовно боржника - ОСОБА_1 на примусовому виконанні в ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-Н-312/10, при цьому і сам виконавчий документ у заявника відсутній.

На підставі викладеного заявник просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому листі на її правонаступника - ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а також видати дублікат виконавчого листа № 2-Н-312/10 за позовом ТОВ «ДЕБТ ФОРС» щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2025 заяву ТОВ «ДЕБТ ФОРС» прийнято до розгляду. Задоволено клопотання заявника про витребування доказів.

В судове засідання представник заявника не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У заяві про заміну стягувача його правонаступником просив здійснювати розгляд заяви без участі представника заявника.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань чи заяв до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Щодо заміни вибулого стягувача його правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він змінюється правонаступником.

Вирішуючи справу, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 20.11.2013 у справі № 6-122цс13, згідно з якою, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону № 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Розділом ІІ пунктом 12-13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із цим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться згідно з вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

При цьому, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену у п. 95 постанови від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс21), відповідно до якої якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Як встановлено судом, у провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 2-Н-312/10 за заявою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

28.05.2010 року Подільський районний суд міста Києва видав судовий наказ по справі № 2-Н-312/10 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2 від 25.10.2006 року в розмірі 48 957,29 грн.

В подальшому, 25.06.2021 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва по справі № 2-Н-312/10 було замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» іншою юридичною особою, а саме ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по виконанню судового наказу № 2-Н-312/10.

22.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 22-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2.

19.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено договір № 19-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2.

Із заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС» та долучених до неї документів вбачається, що 18.04.2016 року державний виконавець Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження № 50814694 з виконання судового наказу по справі № 2-Н-312/10 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь стягувача - Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 32.4/АА-060.06.2 від 25.10.2006 року в розмірі 48 957,29 грн.

В подальшому, 25.05.2021 року на підставі постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № 50814694 закінчено виконавче провадження та повернуто виконавчий документ стягувачу.

При цьому, як зазначає заявник та в силу положень ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення судового наказу по справі № 2-Н-312/10 від 28.05.2010 року закінчився 25.05.2024 рок.

Разом з тим, заявник не заявляє вимогу про поновлення строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання із наведенням переконливих аргументів поважності причин пропуску такого строку. Відтак, вимоги заяви щодо заміни вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» у виконавчому документіпо справі № 2-Н-312/10 від 28.05.2010 року задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 431ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі листи в паперовій формі.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Крім того, положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є воно чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ.

Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку або державного виконавця, які заявником не надано.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на те, що заявник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа (судового наказу по справі № 2-Н-312/10 від 28.05.2010 року) до виконання, а також без обґрунтування обставин, за яких було втрачено зазначений виконавчий документ, та чи вживались заходи до з`ясування наявності оригіналу виконавчого листа у первісного стягувача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого документа по справі № 2-Н-312/10.

Враховуючи вищенаведене у задоволенні заяви ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про заміну стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого документа слід відмовити.

Керуючись ч.17.4 Розділу ХІІІ, ст. 81, 259-261, 433, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал», Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», про заміну стягувача його правонаступником та видачу дублікату виконавчого документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.К. Левицька