Провадження № 2/756/9130/25
У х в а л а

21 жовтня 2025 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», про визнання недійсним одностороннього розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ТОВ «Укрдебт Плюс» про визнання недійсним одностороннього розірвання договору та зобов`язання вчинити дії.

Перевіривши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пунктах 41 та 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013року № 3 (далі - Постанова Пленуму № 3), визначено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

У постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним одностороннє розірвання ТОВ «Укрдебт Плюс» договору №2377972 від 13.10.2023 про врегулювання правовідносин щодо нерухомого майна, а саме: земельних ділянкок, розташованих за адресою: Київська область, Бородянський район, с/рада Озерська, «Озера-7» садове товариство-громадське об`єднання, кадастровий номер :02:001:0027 та кадастровий номер :02:001:0028.

Тобто, спір у даній справі виник з приводу визнання недійсною односторонньої відмови від договору про врегулювання правовідносин щодо нерухомого майна, що в силу викладеної у наведеній постанові Великої Палати Верховного Суду правової позиції вказує на поширення щодо нього правил виключної підсудності, встановлених ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Враховуючи, що спір стосується нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська область, Бородянський район, с/рада Озерська, «Озера-7» садове товариство-громадське об`єднання, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0027 та кадастровий номер :02:001:0028, то позов ОСОБА_1 має розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме Бородянським районним судом Київської області.

Зважаючи на те, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудна) саме Бородянському районному суду Київської області, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Керуючись статями 27, 28, 31, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», про визнання недійсним одностороннього розірвання договору та зобов`язання вчинити дії - передати за територіальною підсудністю до Бородянського районного суду Київської області (Київська область, смт. Бородянка, вул. Центральна, 315).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя