Справа № 681/1045/25
Провадження № 2/681/707/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 жовтня 2025 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючої - судді Горгулько Н.А.,

розглянувши в м. Полонному в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

25.08.2025 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між 11.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №127978. Відповідно до індивідуальної частини договору №127978 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надав відповідачу позику у сумі 3500 грн.

ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту №127978 від 11.04.2018 та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн, а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Він Фінанс».

Проте, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість по вказаному кредитному договору, яка станом на дату подачі позову становить 15425 грн та складається з: 3500 грн заборгованість за основним боргом, 1890 грн заборгованість за відсотками, 10035 грн заборгованість за іншими процентними платежами (комісіями).

12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу №1 на підставі чого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором. 12.04.2018 укладено додаткову угоду №6 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №7 від 08.10.2018 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимогу до ряду боржників.

Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 20187,42 грн, яка складається з суми заборгованості в розмірі 15425 грн, суми інфляційних витрат 3372,90 грн, суми 3% річних 1389,52 грн.

Згідно з ухвалою судді від 29.08.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 12.08.2025 листом.

Судом направлена копія ухвали про відкриття провадження, однак згідно з відміткою відділення Укрпошти від 18.09.2025 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 11.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №127978, за умовами якого відповідач надає клієнту грошові кошти в розмірі 3500 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п.п.1.2-1.3 кредитного договору сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом 0,01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту. Сукупна вартість кредиту складає 100,30% від суми кредиту або 3510,50 грн та включає в себе проценти за користування кредитом 0,30% від суми кредиту або 10,50 грн у грошовому виразі.

Пунктом 1.4. договору передбачено, що строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за договором. Кредит надається строком на 30 днів.

Пунктом 1.5 договору встановлено, що кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта; здійснення грошового переказу на ім`я клієнта через внутрішньодержавні платіжні системи.

Згідно з графіком розрахунку до договору про надання фінансового кредиту №127978 від 11.04.2018 клієнт ОСОБА_1 не пізніше 11.05.2018 має повернути суму кредиту в розмірі 3500 грн, суму нарахованих процентів 10,50 грн, що разом до сплати становить 3510,50 грн. Для продовження строку користування кредитом необхідно сплатити 10,50 грн.

Відповідно до договору факторингу №1 від 12 квітня 2018 року, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Авентус Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Відповідно до додаткової угоди №6 до договору факторингу№1 від 12.04.2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Авентус Україна» домовились, що дана угода вступає в силу з моменту її підписання та діє до 13.11.2018. З огляду на це, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, що підтверджується реєстром права вимог №7 від 08.10.2018

Наказом №55-к від 25.07.2024 року на виконання протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 року затверджено перейменування з 25.07.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Він Фінанс»

За даними розрахунку заборгованості (станом на дату відступлення прав вимог) ТОВ «Авентус Україна» загальна сума заборгованості відповідача складає 15425 грн, а саме: сума основного боргу 3500 грн, сума процентів 1890 грн, сума боргу за пенею та штрафами 10035 грн.

З листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» вих.№5713-ВП від 15.07.2025 про перерахування кредитних коштів клієнтам слідує, що за допомогою системи WayForPay-creditplus 263259, код авторизації 211217, від 11.04.2018 номер платіжної картки НОМЕР_1 було перераховано 3500 грн.

Згідно з повідомленням ТОВ «Авентус Україна від 15.07.2025 вих.№6660/25-Е, за трансакційним кодом creditplus 263259 була видача на платіжну карту онлайн кредиту.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з частини другої статті 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Первісний кредитор виконав свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно з умовами договору.

Однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернув.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням ч. 2 ст. 516 ЦК України.

Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника.

За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору, укладеного з ним.

Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість: за кредитним договором №127978 від 11.04.2018 у розмірі 15425 грн.

Позивачем також здійснено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 23.02.2019 по 23.02.2022: збитки від інфляції становлять 3372,90 грн; 3% річних від простроченої суми становлять 531,21 грн.

Таким чином, унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором у нього виникла заборгованість перед Товариством у сумі 20187,42 грн.

Отже, суд встановив, що між первісним кредитором та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням останнім зобов`язань за укладеним ним кредитним договором, право вимоги за яким було правомірно відступлено позивачу.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Так, на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №33 від 22.03.2024, додаткової угоди до Договору №33 від 22.03.2024, свідоцтва серії НОМЕР_2 /10 адвоката Міньковської А.В.

Адвокатом надано клієнту юридичні послуги, загальна вартість яких становить 5000 грн та погоджена актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 21.08.2025.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18).

Відтак, згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором №127978 від 11.04.2018 у розмірі 20187 (двадцять тисяч сто вісімдесят сім) грн 42 коп., з яких 3500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1890 грн сума заборгованості за відсотками, 10035 грн заборгованість за пенею та штрафами, 3372,90 грн інфляційні втрати, 3% річних 1389,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, - судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», код , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, поштовий індекс 04112.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.А.Горгулько