МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2025 р. Справа №755/1974/24

Провадження № 2/370/1181/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду в селищі Макарів Київської області, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 07.12.2016 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1507. Як зазначає позивач, в дійсності як сім`я вони проживали до 2020 року, спільних дітей від даного шлюбу не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, протилежність поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Позивач у своїй заяві визнав, що він як чоловік, продовжував жити керуючись лише своїми особистими інтересами, ігноруючи при цьому спільні інтереси сім`ї. Після 2020 року він систематично зустрічався зі своїми земляками громадянами республіки Азербайджан, які живуть в Києві, пізно приходив додому, а інколи й не приходив ночувати. На цій підставі в сім`ї почали виникати сварки, непорозуміння, тривалий час могли не спілкуватися між собою. Одного разу, коли останній в черговий раз прийшов додому під ранок, відповідачки в квартирі вже не було, як і її речей. Відповідачка залишила його, не залишивши ніякої інформації. Зважаючи на те, що неодноразові спроби зателефонувати відповідачці позитивних результатів не дали, її телефон заблокований, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, між ними втрачені всі фізичні і духовні зв`язки, шлюб носить формальний характер, тому має бути розірваним.

Враховуючи наведене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1507.

24.09.2024 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за вказаним позовом разом з ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01.05.2024 року про передачу справи за підсудністю (а.с.29-32) та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. (а.с.33).

Ухвалою суду від 24.09.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.34).

Копію ухвали суду від 24.09.2024 року, яка була надіслана відповідачці на адресу реєстрації (а.с.35, 23), відповідачка не отримала, поштове відправлення №861 (а.с.36), повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 27.11.2024 року.

Відповідно у встановлений судом строк відповідачка на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 07.12.2016 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Азербайджанської Республіки Сумгаїт, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №1507; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_3 » та дружини « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.12.2016 року (а.с.4).

Як вказав позивач, а відповідачка не скористалася своїм правом заперечити проти цього, що в дійсності як сім`я вони проживали до 2020 року, спільних дітей від даного шлюбу не мають. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, протилежність поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, між ними втрачені всі фізичні і духовні зв`язки, шлюб носить формальний характер.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

За положеннями статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», відповідно до якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи-відповідача.

За змістом ст. 56 Закону Законом України «Про міжнародне приватне право» форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Згідно із ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Наведені положення чинного законодавства дають підстави дійти висновку, що оскільки подружжя зареєстрували в шлюб в Україні, де позивач, будучи іноземним громадянином, до спірних правовідносин щодо розірвання шлюбу мають застосовуватися положення Сімейного кодексу України.

Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідачки від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. (а.с.10).

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 56, 60, 63, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.12.2016 року Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №1507.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2025 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя А.В. Косенко