Справа № 681/850/25
Провадження 2/681/577/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 48 679,60 грн, а також витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування вимог представник позивача вказував, що 10.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» та відповідачкою укладено угоду № 200499898 щодо кредитування, відповідно до якої банк надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 12 081,22 грн із встановленим строком користування з 10.04.2016 до 10.04.2018, а ОСОБА_1 у свою чергу зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеного за результатами публічних торгів (аукціону), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за зазначеним кредитним договором.

ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідачка порушила умови кредитного договору, а тому станом на 24.03.2025 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 48 679,60 грн, з яких: 10 737,70 грн заборгованість за кредитом, 20 334,29 грн заборгованість за відсотками, 14 808,58 грн сума інфляційних втрат, 2 799,03 грн 3% річних. Позивач просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості.

Згідно з ухвалою судді від 11.07.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копії позовної заяви з додатками ОСОБА_1 направлено позивачем 15.04.2025 цінним листом.

Копію ухвали про відкриття провадження відповідачці судом направлено за зареєстрованою адресою місця проживання, однак згідно з відміткою відділення АТ «Укрпошта» від 28.07.2025 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк ОСОБА_1 відзив на позов не подала.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, та згідно зі ст. 280 ЦПК України за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що 10.04.2016 ОСОБА_1 підписала анкету № 2641931, в якій зазначено загальну інформацію про кредит: бажана сума кредиту 10 000 грн, строк 24 міс., мета кредиту ремонт, сума додаткових послуг 2 081,22 грн; контактну інформацію, адресу реєстрації клієнта; адресу фактичного місця проживання або перебування; додаткову контактну інформацію (третя особа); інформацію про місце роботи; дані про доходи та витрати, майно; додаткову інформацію (а.с.13 т.2).

За умовами підписаної ОСОБА_1 заяви № 200499898 від 10.04.2016 (далі Заява) відповідачці відкрито поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський», що буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору, номер рахунку № НОМЕР_1 . Клієнт просить банк надати їй кредит визначений в графі «сума кредиту», у день видачі кредиту утримати з суми кредиту комісію за видачу кредиту в сумі 181,22 грн та в безготівковому порядку за рахунок наданого кредиту списати з рахунку та зарахувати на користь ТДВ «Арсенал Лайф» суму страхової премії 1 800 грн за весь період страхування згідно з Договором добровільного страхування життя №200499898 (п.1.1.-1.3, 1.5 Заяви) (а.с.12 т. 2).

Відповідно до умов розділу 2 Заяви, між сторонами погоджено укладення кредитного договору № 200499898, назва продукту кредит готівкою «Платинум». Сума кредиту 12 081,72 грн, строк кредиту 730 днів з 10.04.2016 по 10.04.2018. Розмір процентної ставки за кредитом 0.0001% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості 0% до 0 місяці строку дії кредитного договору включно, 3,99% з 1 місяця строку дії кредитного договору та до його закінчення. Комісія за видачу кредиту 1,5%. Сукупна вартість кредиту 140,1% річних. Також у заяві визначений щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі 1 000 грн, останній платіж 1 010,18 грн. Дата платежу: 10 числа кожного місяця з 05.2016 по 04.2018. Активовано послугу «SMS-сервіс» по підтвердженню проведених платежів та стану заборгованості за кредитом (щомісячно), плата за яку складає 15 грн за кожен місяць протягом строку надання послуги.

Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, комісії за видачу кредиту, щомісячної комісії за обслуговування кредиту, доведенні до відома ОСОБА_1 у довідці про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту від 10.04.2016 (а.с.15 зворот т.2).

Між сторонами договору також було погоджено графік платежів за договором, відповідно до якого щомісячний платіж складається із основної суми кредиту 502,96 грн, щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 482,04 грн, плати за підтвердження проведення платежів 15 грн (а.с.15 т.2).

10.04.2016 між ОСОБА_1 та ТОВ «Страхова компанія «Арсенал Лайф», від імені якого діяв повірений ПАТ «Банк Михайлівський», укладеного договір страхування життя (а.с.16 т.2).

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкрив відповідачці рахунок та надав кредитні кошти в узгодженому розмірі, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 23.05.2016 по 27.07.2020 (а.с.12 т.1 а.с.283 т.1).

ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконала та кредитні кошти не повернула.

20.07.2020 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.9-10 т.2).

Відповідно до витягу до договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20.07.2020, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором № 200499898 від 10.04.2016 складає 31 071,99 грн, що складається із заборгованості за основним зобов`язанням - 10 737,70 грн, заборгованості за доходами - 20 334,29 грн (а.с.17-18).

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором від 10.04.2016. З даних розрахунку вбачається, що з 14.03.2022 до 14.03.2025 заборгованість за 3% річних становить 2 799,03 грн, заборгованість за інфляційними втратами становить 14 808,58 грн (а.с.11 т.1).

Постановою приватного виконавця від 29.12.2022 про закінчення виконавчого провадження зобов`язано ТОВ «ФК Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отриманні ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів-прийому передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 (а.с.8 т.1).

Постановою приватного виконавця від 17.01.2023 про закінчення виконавчого провадження зобов`язано ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отриманні ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів-прийому передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 (а.с.9 т.1).

Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до позивача ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 200499898 від 10.04.2016, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 .

Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд зазначає про таке.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Суд установив, що між відповідачкою та ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі заяви № 200499898 від 10.04.2016 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський», який буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору, та їй надано кредит в зазначеному вище розмірі.

У подальшому позивач ТОВ «Діджи Фінанс» набув права грошової вимоги до боржниці ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та відповідачкою.

Частинами першою, другою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення кредитного договору) кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09.12.2019 у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) дійшла висновку про те, що умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів» (будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка діяла із 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15 листопада 2016 року.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про те, що умови кредитного договору від 10.04.2016 про сплату позичальницею на користь банку щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3,99% є нікчемними, оскільки встановлення таких платежів прямо заборонено законом (частина четверта статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції на час укладення кредитного договору).

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за комісією у розмірі 20 334,29 грн. Доказів наявності заборгованості за відсотками, які б визначалися умовами договору, суду не надано.

Водночас заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 737,70 грн слід стягнути з відповідачки на користь позивача.

Частиною 2 статті 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути із відповідачки суму інфляційних втрат за період з 14.03.2022 по 14.03.2025 в загальному розмірі 14 808,58 грн, а також стягнути 3 (три) відсотки річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 14.03.2022 по 14.03.2025 в загальному розмірі 2 799,03 грн.

Суд вважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який в подальшому був неодноразово продовжений та триває дотепер.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення у відповідачки інфляційних втрат та 3% річних, оскільки такі нараховані в період дії в Україні воєнного стану.

Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 10 737,70 грн.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Крім того, суд відмовляє в задоволені клопотання позивача про поновлення строків позовної давності для подання позову про стягнення заборгованості, оскільки в силу вимог частин 2, 3 статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачка у справі не клопотала про застосування судом позовної давності.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс»» слід стягнути: витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 22,06 % від 2422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), що становитиме 534,38 грн; витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог від 7000 грн (згідно детального опису виконаних робіт), які становлять 1 544,20 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 280-285, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200499898 від 10.04.2016 у розмірі 10 737 (десять тисяч сімсот тридцять сім) грн 70 коп., яка складається з заборгованості за кредитом.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 534 (п`ятсот тридцять чотири) грн 38 коп. витрат по сплаті судового збору та 1 544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) грн 20 коп. витрат на правничу допомогу.

Відповідачкою може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачкою не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», ідентифікаційний код в , місцезнаходження: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, поштовий індекс 04112.

Відповідачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: