Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1141/25

20 жовтня 2025 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю: секретаря Чорній К.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом (колгоспний двір),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Богородчанської селищної ради, треті особи на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .

За господарством рахувалося житловий будинок, літня кухня, та господарські будівлі. В користуванні знаходилась земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства.

За життя батько розпорядився належним йому майном і від його імені було посвідчено заповіт, зареєстрований у виконкомі Старунської сільської ради 10 січня 2006 року під №8. Даним заповітом батько їй.

Єдиною особою, яка згідно статті 1241 ЦК України мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті батька була мама ОСОБА_2 , яка 05 липня 2022 року подала приватному нотаріусу Любінець О.П. заяву про відмову від прийняття спадщини та відмову від обов`язкової частки у спадщині після смерті чоловіка.

Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5 відсутні.

До складу спадкового майна після смерті батька входили житловий будинок, загальною площею 120,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельна ділянка під даним домоволодінням, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку.

На підставі заяви від 29 квітня 2025 року приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Любінець О.П. заведено спадкову справу №69437614 та 24 липня 2025 року їй видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0824 га, кадастровий №:01:001:0320, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території АДРЕСА_1 .

Також постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального кругу Івано-Франківської області Любінець О.П. №218/02-31 від 24 липня 2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 . Відмова нотаріуса обумовлена тим, що житловий будинок, який належав ОСОБА_5 , відноситься до колгоспного двору, і нотаріус не має можливості встановити інших членів колгоспного двору та їх частки.

Зазначає, що станом на 1991-1995 роки за вказаною адресою були зареєстровані: голова домогосподарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Жоден із зазначених осіб не були членами колгоспу в селі Старуня (на той час колгосп імені Руднєва), не працювали в колгоспі та не брали участь у суспільному виробництві колгоспу, в тому числі й голова домогосподарства ОСОБА_5 .

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був збудований за особисті кошти батька і він був одноособовим власником даного житлового будинку.

Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом що фактично прийняла спадщину, в тому числі оформила спадкові права на земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння, однак не оформила спадкових прав на сам житловий будинок, оскільки це не можливо зробити в позасудовому порядку. Мама ОСОБА_2 , як єдина спадкоємиця, яка за законом мала право на обов`язкову частку в спадковому майні, відмовилася від неї в установленому законом нотаріальному порядку. Разом із батьком за однією адресою були зареєстровані також його діти, які ніколи не працювали в колгоспі, не були членами колгоспу, не брали участі у суспільному виробництві колгоспу в селі Старуня та не належать до спадкоємців за заповітом та не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

З огляду на викладене, вона змушена доводити право на спадкове майно у судовому порядку і відповідно звертатися до суду за захистом своїх прав.

У підготовче засідання позивачка не з`явилася. До початку засідання подала заяву у якій клопотала провести розгляд справи за її участі. Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник Богородчанської селищної ради у підготовче засідання не з`явився. До початку засідання подав заяву у якій заявлений позов визнав, вимоги позивачки вважає обґрунтованими, погодився з необхідністю їх задоволення. Клопотав про проведення розгляду справи без участі представника відповідача.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які заявлені у справі як треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з`явилися. До початку засідання подали заяви у яких клопотали провести розгляд справи за їх відсутності. Заявлені позовні вимоги визнали та не заперечили проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 за позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на визнання представником відповідача заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що підстав для відмови у прийнятті визнання позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Старуня Івано-Франківського району Івано-Франківської області помер ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України в день його смерті відкрилася спадщина на все належне за життя майно. За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений 10 січня 2006 року секретарем Старунської сільської ради Візнович О. за №8, згідно з яким все своє майно заповів ОСОБА_1 .

Згідно архівних даних Івано-Франківського бюро технічної інвентаризації за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться домоволодіння, право власності на яке було зареєстроване за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 . Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право власності, видане виконавчим комітетом Старунської сільської ради 20 травня 1991року згідно рішення виконавчого комітету Богородчанської районної ради №178 від 08 серпня 1990 року.

Згідно з довідкою ОБТІ, станом момент здійснення реєстрації права власності до складу домоволодіння входили: житловий будинок (літера «А») загальною площею 118,3 кв.м., сарай (літера «Б») - 31,3 кв.м., сарай (літера «В») 56,1 кв.м., гараж (літера «Г») 7,5 кв.м., сарай (літера «Д») 7,5 кв.м., ворота № 1 - 6,8, огорожа № 2 17,8, огорожа №3 -8,0, криниця №4 5,0. Станом на 25 травня 2025 року (час проведення поточної технічної інвентаризації) до складу домоволодіння входили: житловий будинок (літера «А») загальною площею 120,6 кв.м., сарай (літера «Б») - 35,4 кв.м., сарай (літера «В») 47,5 кв.м., вбиральня (літера «Г») 1,2 кв.м., навіс (літера «Д») 30,4 кв.м., літня кухня (літера «Ж») 34,0 кв.м., сарай (літера «З») 9,9 кв.м., ворота № 1 - 6,8, огорожа № 2 17,8, криниця №3 -9,0 п.м., криниця №4 5,0 п.м.

У довідці (примітка) вказано: технічні характеристики об`єкта, а саме загальна площа житлового будинку літ. А збільшена на 2,3 кв.м., а житлова на 23,7 кв.м за рахунок заміни опалювальних приладів та проведеного переобладнання, що відповідно до пункту №1 входить в «Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2027 року №406.Переходів права власності на даний об`єкт не реєструвалося.

Після смерті ОСОБА_5 позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 24 липня 2025 року їй видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0824 га, кадастровий №:01:001:0320, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території АДРЕСА_1 .

Також постановою приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального кругу Івано-Франківської області Любінець О.П. №218/02-31 від 24 липня 2025 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 після смерті батька по тій причині, що житловий будинок, який належав ОСОБА_5 , відноситься до колгоспного двору, і нотаріус не має можливості встановити інших членів колгоспного двору та їх частки.

Суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Станом на 1991-1995 роки за вказаною адресою були зареєстровані: голова домогосподарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Жоден із зазначених осіб не були членами колгоспу в селі Старуня (на той час колгосп імені Руднєва), не працювали в колгоспі та не брали участь у суспільному виробництві колгоспу, в тому числі й голова домогосподарства ОСОБА_5 , який усе своє життя, починаючи з 1966 по 1995 роки безперервно працював на Надвірнянському нафтопереробному заводі, що підтверджено копією трудової книжки. Інші співвласники окрім ОСОБА_5 у свідоцтві про право власності на жилий будинок від 20 травня 1991 року не зазначені.

Відповідно до заяви, що подана суду ОСОБА_2 - дружиною покійного ОСОБА_5 , домоволодіння у АДРЕСА_1 не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки зазначає, що він був збудований за особисті кошти чоловіка і саме він був одноосібним власником даного житлового будинку, що вона визнає.

Заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили відсутність у них будь-яких претензій на згадане домоволодіння та факт визнання ними права позивачки на оформлення права власності на все домоволодіння у порядку спадкування.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Позивачка ОСОБА_1 правомірно, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 набула у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Належність за життя домоволодіння спадкодавцю, а також право позивачки на спадкування обгрунтовано, представник Богородчанської селищної ради обґрунтованість вимог позивачки визнав.

У зв`язку з відсутністю можливості у позивачки реалізувати своє право на спадкування у спосіб звернення до нотаріальної контори, право власності на це домоволодіння слід визнати за ОСОБА_1 у судовому порядку.

На підставі викладеного, ст. ст. 200, 206, 328, 392, 1233, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Право власності підлягає державній реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Битківський