НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/574/25
28 жовтня 2025 року селище Нова Ушиця
Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,
з участю секретаря судового засідання Максимчука С.М.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «Кредит Капітал»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі ТОВ «ФК Кредит Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») було укладено кредитний договір №5846136 від 08 жовтня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000 грн, на умовах строковості, платності, з можливістю пролонгації договору, а позичальник зобов`язався повернути вказані суми та сплатити відсотки за користування кредитними коштами на умовах визначених договором. Вказує, що договір укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
31 січня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №46-МЛ, відповідно до якого ТОВ «Мілоан»відступило на користь ТОВ «ФК Кредит Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами, у тому числі за кредитним договором №5846136 від 08 жовтня 2019 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ФК Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №5846136 від 08 жовтня 2019 року в сумі 21 665 грн, з яких: 7 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 11 025 грн заборгованість за процентами, 840 грн заборгованість за комісією, 2 800 грн- заборгованість за штрафами.
З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 21 665 грн, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подала. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, судова повістка вручена відповідачу.
Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін та ухвалення заочного рішення, про що суд 28 жовтня 2025 року постановив ухвалу.
Процесуальні дії у справі
01 вересня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
30 вересня 2025 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Сума кредиту (загальний розмір) становить 7 000 гривень. Кредит надається строком на 18 днів з 08 жовтня 2019 року (строк кредитування). Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 26 жовтня 2019 року (пункти 1.2, 1.3, 1.4 Договору).
Комісія за надання кредиту: 840 грн, яка нараховується за ставкою 12,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору).
Проценти за користування кредитом: 1 890,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом з дати наступної за днем надання кредиту (пункт 1.5.2, 2.2.2 Договору).
Стандартна (базова) процентна ставка за користування за користування кредитом: 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.6 Договору).
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 Договору).
Пролонгація кредиту можлива у випадку сплати комісії за продовження кредиту, зокрема за ставками: строк продовження 3 дні розмір комісії 4% від поточного залишку кредиту; строк продовження 7 днів розмір комісії 7% від поточного залишку кредиту; строк продовження 15 днів розмір комісії 13% від поточного залишку кредиту (п.2.3 Договору).
Графіком платежів за договором доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк. спр.17).
Платіжним дорученням від 08 жовтня 2019 року підтверджується перерахування кредитних коштів, згідно договору №5846136 у розмірі 7 000 грн на рахунок № НОМЕР_1 , отримувачем за яким є ОСОБА_1 (арк. спр.18).
Даними відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 06 жовтня 2025 року підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 на яку 08 жовтня 2019 року зараховано 7 000 грн (арк.спр.55)
31 січня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК Кредит Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 46 - МЛ, відповідно умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК Кредит Капітал» за плату, а ТОВ «ФК "Кредит Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до Боржників у Реєстрі боржників, який викладений у додатку №1 до договору, про що також складений акт приймання-передачі Реєстру боржників (арк. спр. 20-24, 25).
ТОВ «ФК Кредит Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» грошові кошти за договором відступлення прав вимоги № 46 - МЛ, про що свідчить платіжне доручення (арк. спр.25 на звороті).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 46 - МЛ від 31 січня 2020 року ТОВ «ФК Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5846136 від 08 жовтня 2019 року в загальному розмірі 21 665 грн, з яких 7 000 грн сума кредиту, 11 025 грн заборгованість за процентами, 840 грн - заборгованість по комісії, 2 800 грн заборгованість за штрафами (арк. спр. 24 на звороті).
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не спростовано факт переходу права грошової вимоги відпервісного кредитора ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за договором про споживчий кредит № 5846136 від 08 жовтня 2019 року, укладеними між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 .
Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Частиною першою статті 1048 ЦК передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 5846136 від 08 жовтня 2019 року.
Вказаний договір про споживчий кредит укладений в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
08 жовтня 2019 року кредитні кошти перераховані відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк».
Отже, факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачем.
У подальшому позивач ТОВ «ФК Кредит Капітал» набув права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за вказаним договором про споживчий кредит.
Стосовно розміру заборгованості за договором про споживчий кредит, суд зазначає наступне.
Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позиковими коштами припиняється після спливу визначеного цим договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
За умовами кредитного договору № 5846136 від 08 жовтня 2019 року позикодавець надав відповідачу кошти в сумі 7 000 грн строком на 18 днів, тобто до 26 жовтня 2019 року.
Пунктом 2.3 Договору сторони визначили можливість пролонгації договору.
Зокрема, сторони погодили, що пролонгація кредиту можлива у випадку сплати комісії за продовження кредиту, зокрема за ставками: строк продовження 3 дні розмір комісії 4% від поточного залишку кредиту; строк продовження 7 днів розмір комісії 7% від поточного залишку кредиту; строк продовження 15 днів розмір комісії 13% від поточного залишку кредиту.
Відповідач, згідно розрахунку заборгованості, 26 жовтня 2019 року сплатила комісію у розмірі 490 грн, що становить 7%, тим самим продовжила строк договору на 7 днів, тобто до 02 листопада 2019 року.
Таким чином загальний строк кредитування, із врахування пролонгації (7 днів), закінчився 02 листопада 2019 року, а тому відсотки за користування кредитом мають бути нараховані у строк з 09 жовтня 2019 року до 02 листопада 2019 року (25 днів), за погодженою (фіксованою) процентною ставки 1,5 % від суми кредиту, що становить 105 грн щоденно, а всього 2625 грн (105 грн х 25 днів=2625 грн).
Та обставина, що відповідачем 07 листопада 2019 року було сплачено комісію за управління та обслуговування кредитом у розмірі 910 грн не свідчить про пролонгацію договору, оскільки така після закінчення строку договору не можлива.
Водночас суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за штрафом у розмірі 2 800 грн, оскільки з відомостей про щоденні нарахування та погашення (арк. спр.18-19) не вбачається нарахування штрафу, а доводи позовної заяви не містять жодних обґрунтувань щодо його стягнення. Крім того розділ 4 Договору не передбачає такої відповідальності позичальника як штраф.
Отже, позовну заяву необхідно задовольнити частково.
Водночас суд відхиляє надані позивачем докази: правила надання споживчих кредитів (7-13), оскільки вони не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису.
Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.
Позивачем ТОВ «ФК Кредит-Капітал» в особі Лобідзе Д.В. 01 липня2025 року укладено договір про надання правової допомоги №0107 з адвокатським об`єднанням «Апологет». За умовами п.п. 1.1-1.3, 2.3 договору ТОВ визначає адвокатське об`єднання своїм представником, в тому числі в судах загальної юрисдикції для комплексного супроводу судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами. Вартість наданих послуг за одну справу становить 8 000 грн (арк. спр. 28 на звороті). Відповідно до акту наданих послуг №1386 від 05 серпня 2025 року, детального опису наданих послуг від 05 серпня 2025 року, АО «Апологет» надало клієнтові ТОВ «ФК Кредит-Капітал» послуги, пов`язані із наданням усної консультації, ознайомлення з матеріалами кредитної справи, погодження правової позиції клієнта, складання позовної заяви та подання її до суду щодо відповідача ОСОБА_1 , на що витрачено 6 год. 30 хв. Вартість послуг - 8 000 гривень (арк.спр.29).
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судових засіданнях представник не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача, які підлягають розподілу до 5 000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з ціною позову та виконаною адвокатом роботою у цій справі згідно акту про надання юридичної допомоги.
Враховуючи часткове задоволення позову, те що позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору , відповідно до частини першої, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 990,03 грн (8855 х 100 : 21 665 = 40,87 х 2422,40 : 100 = 990,03) та 2 043,50 грн витрат на професійну правничу допомогу (5 000 : 100 х 40,87 = 2043,50).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд
Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором № 5846136 від 08 жовтня 2019 року у загальному розмірі 8855 (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» 990 (дев`ятсот дев`яносто) гривень 03 коп. сплаченого судового збору та 2 043 (дві тисячі сорок три) гривні 50 коп. витрат на професійну правничу допомогу, а всього - 3033 (три тисячі тридцять три) гривні 53 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28, м. Львів, код ЄДРПОУ - 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 а, місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП - НОМЕР_3 .
Суддя А. О. Олійник