Провадження № 2/127/5945/25
УХВАЛА

23 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Шаміної Ю.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанасова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанасова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач ОСОБА_1 просила відмовити з задоволенні позову.

Разом з тим, відповідачем подано клопотання відповідно до якого остання просила розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, вказуючи на наявність достатніх правових підстав для такого переходу, зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет позову, необхідність більш тривалого часу для розгляду справи з урахуванням витребування доказів, а також вказала на бажання надати особисті пояснення в суді.

Також відповідачем подано клопотання про витребування ряду доказів, а саме: оригінал кредитного договору, оригінали договорів факторингу та реєстрів прав вимоги, а також підтвердження про перерахування кредитних коштів та повідомлення про відступлення прав вимоги.

Суд, дослідивши клопотання та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що суд сприяє учасникам справи в отриманні конкретних доказів охоплених відповідним предметом судового розгляду справи, якщо існують об`єктивні перешкоди в їх отриманні особою самостійно.

Водночас, виходячи зі змісту клопотання про витребування доказів представником відповідача всупереч вимог ст. 84 ЦПК України позивачем не вказано чи вживалися заходи для отримання цього доказу ним самостійно, також не надано відповідного підтвердження щодо цього та (або) причин неможливості самостійного отримання цього доказу.

З огляду на що суд приходить до висновку, що у задоволені клопотання про витребування доказів слід відмовити як необґрунтованого.

Щодо клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, то слід зазначити, що частинами 2, 4, 5 ст. 19 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Вказана норма є імперативною.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є справи, зокрема справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даній справі предметом спору є стягнення заборгованості у розмірі 118380,00 грн, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом вказана справа визнана малозначною, відтак, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд також звертає увагу, що частини друга-шоста ст. 277 ЦПК України не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження (ч. 7 ст. 277 ЦПК України).

З огляду на викладене в задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження слід відмовити.

Поряд з цим, суд зазначає, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує учасників справи у здійсненні ними усіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Разом з тим, суд звертає увагу, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, відповідач не позбавлений можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлений можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача у строки, визначені судом або законом, заявляти відповідні клопотання та в повній мірі користуватися правами, передбаченими ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 76, 77, 84, 274, 277, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів відмовити.

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна