У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2025 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Січкарчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів.

11.11.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.11).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 22.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.14).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є правовідносини, які виникли між сторонами на підставі Договору на виконання робіт з розробки веб-сайту №108202401 від 01.08.2024, де виконавцем виступає Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_1 за даним договором є замовником.

Так, в прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором на виконання робіт з розробки веб-сайту №108202401 від 01.08.2024 у загальному розмірі 26 000, 00 грн, яка становить суму неповернутого авансу.

Всупереч цьому матеріали справи свідчать про фактичне укладення Договору на виконання робіт з розробки веб-сайту №108202401 від 01.08.2024 між Фізичними особами підприємцями з приводу розробки сайту ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮРИДИЧНИЙ ЦЕНТР «ЮЗ ПРОСТО», тобто судом встановлено, що позивач уклав вказаний вище договір в статусі Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , який діє на підставі запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № 000487744 від 23.01.2024 року, де вказується про те, що основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є «Діяльність у сфері права».

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Пунктом 1 часини 1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як встановлено з матеріалів справи даний виник між Фізичними особами - підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

На підтвердження застосування правил цивільної юрисдикції до вирішення даного спору позивачем не надано беззаперечних і належних доказів щодо укладення між ФОП ОСОБА_2 і ОСОБА_1 . Договору на виконання робіт з розробки веб-сайту №108202401 від 01.08.2024 і що саме даний договір є підставою для стягнення з відповідача 26 000, 00 грн, яка становить суму неповернутого авансу.

Разом з цим, відповідачем надано суду Акт повернення грошових коштів до договору №108202401 від 01.08.2024, скриншоти переписки, рахунок - фактуру №КВ-0000347 від 02.08.2024 на розробку веб сайту згідно договору №108202401 від 01.08.2024, Акт №ДС 0000363 здачі-прийняття робіт до Договору №108202401 від 01.08.2024 щодо розробки комп`ютерної версії головної сторінки, укладених між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 . Дані обставини не були спростовані позивачем будь-якими доказами.

На підставі викладеного суд приходить до беззапереченого всиновку про те, що вказані спірні правовідносини виникли між сторонами виключно як суб`єктами господарювання, що виключає можливість розгляду даного спору за правилами цивільної юрисдикції.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, аналіз змісту позовних вимог та суб`єктного складу сторін даного спору свідчить, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Встановлені вище обставини свідчать, що спір виник між суб`єктами господарювання, які здійснюють господарську діяльності, тому вирішення такого спору не підлягають у порядку цивільного судочинства, а є юрисдикцією господарського суду.

Таким чином провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів підлягає закриттю в зв`язку з тим, що спір виник між суб`єктами господарювання, які здійснюють господарську діяльності, тому вирішення такого спору не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.258-261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Анциборенко