Провадження №: 2-о/752/505/25
УХВАЛА

про повернення заяви

22.10.2025 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І.А., перевіривши матеріали цивільної справи за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2025 року спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху та надано заявникам строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання ухвали.

Підставою для залишення заяви без руху була та обставина, що включивши до договору про виховання та утримання дитини після розірвання шлюбу батьків умови про визначення розміру аліментів, сторони не посвідчили вказаний договір у нотаріальному порядку, всупереч статті 109 СК України.

Ухвалу про залишення заяви без руху від 06 жовтня 2025 року була доставлена 08 жовтня 2025 року на електронні адреси заявників, які зазначені ними у спільній заяві, про що свідчать довідки суду про доставку електронного документу, що містяться в матеріалах справи.

Крім того, ухвала від 06 жовтня 2025 року міститься в Єдиному державному реєстру судових рішень, а тому заявники у вільному доступі мали можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, суд вважає, що заявники були повідомлені належним чином про залишення їх спільної заяви про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, без руху.

Станом на 22 жовтня 2025 року вимоги ухвали про залишення заяви без руху сторони не усунули, ухвалу суду не виконали. Дані недоліки з наведених вище підстав є суттєвими і такими, що перешкоджають відкриттю провадження у справі до їх усунення.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із цього приводу прецедентними є рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заявники не усунули вказані в ухвалі недоліки, що є підставою для повернення спільної заяви заявникам, в порядку визначеному частиною третьою статті 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, - вважати такою, що не подана, та повернути заявникам.

Роз`яснити заявникам, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, з урахуванням викладеного в даній ухвалі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Ухвала складена 22 жовтня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук