"29" жовтня 2025 р. Справа № 363/6389/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

28 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру №1947417 від 29 жовтня 2025 року, місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд вважає, що справа не підсудна Вишгородському районному суду Київської області та підлягає передачі за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Згідно статті 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою, третьою статті 23 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач та відповідач мають спільних дітей. Діти проживають разом з відповідачем.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, подано до Вишгородського районного суду Київської області з порушенням правил територіальної підсудності (стаття 27 ЦПК України).

Подана позовна заява має розглядатися судом за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, та не підпадає під випадки альтернативної (стаття 28 ЦПК України) чи виключної підсудності (стаття 30 ЦПК України).

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України визначено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність направлення цивільної справи для розгляду за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна, в силу вимог статті 27 ЦПК України, а саме до Печерського районного суду міста Києва.

, оскільки Вишгородський районний суд Київської області не є судом, повноважним згідно закону, на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення права позивача на справедливий судовий розгляд.

Керуючись статтями 27, 28, 21, 32, 187 ЦПК України, суд

постановив:

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати за підсудністю Печерському районному суду міста Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя С.В. Олійник