Провадження№ 2-н/522/7181/25
УХВАЛА

27 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Науменко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 13.10.2025 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення повноліття.

Матеріали заяви передані головуючому 16.10.2025 року.

Разом з тим, 14.10.2025 року до суду від боржника ОСОБА_2 надійшла заява про наявність спірних та суттєвих обставин щодо заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу, з долученими копіями документів щодо підтвердження обставин, якими боржник обґрунтовує свої вимоги.

В заяві боржник зазначає, що боржник є батьком сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується свідоцтвом про народження, що відповідно до ст. 182, 183 СК України є істотною обставиною для визначення розміру аліментів. Крім того, боржник вказує, що з моменту народження ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і по теперішній час добровільно виплачує аліменти на утримання дитини. На даний час боржник зі своєю дружиною ОСОБА_5 та неповнолітнім сином ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживають в орендованому щомісячно житлі. Ні боржник, ні його дружина не мають у власності нерухомого майна. Також боржник несе значні додаткові витрати у зв`язку з народженням ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), пов`язані з його лікуванням. Просить врахувати усі вищезазаначені спірні та суттєві обставини при розгляді заяви про видачу судовог наказу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність інших дітей, а також інші істотні обставини.

Стаття 183 СК України передбачає, що аліменти у частці від заробітку визначаються залежно від кількості дітей: на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 1/2.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Частиною 3 цієї статті визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Отже наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Саме безспірність вимог є підставою для видачі судового наказу, в іншому випадку вирішення питання стягнення заборгованості вирішується судом в порядку позовного провадження (загального або спрощеного) з дотриманням принципів змагальності сторін, доведення учасниками справи обставин, що мають значення для справи і на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином у наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, з яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають з повністю визначених і неоспорюваних цивільно правових відносин.

Однак враховуючи наведені вище обставини (подані заперечення) вбачається, що між сторонами наявний спір щодо визначення розміру аліментів, що унеможливлює розгляд справи в наказному провадженні та є підставою для відмови у видачі судового наказу.

З матеріалів справи не вбачається існування у заявника безспірного права стягнення з ОСОБА_2 , аліментів у заявленому розмірі на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу, оскільки заява не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161,165, 166, 167 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Науменко