УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Невеселої Н.Р.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

- розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 03 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис №1148;

- визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , разом із батьком.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2025 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва про відкриття провадження у справі від 12 травня 2025 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27 червня 2025 року було роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини виділено в самостійне провадження.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09 липня 2025 року справу передано головуючому судді Аксьоновій Н.М. та присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №760/19166/25.

19 вересня 2025 року до суду від представників сторін надійшли заяви про затвердження мирової угоди у справі №760/19166/25, наступного змісту.

1. Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рестраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 за його місцем проживання. Батько дитини зобов`язується не чинити жодних перешкод у спілкуванні матері з дочкою, не обмежувати вказане спілкування в часі.

2. Позивач ОСОБА_1 зобов`язується не чинити перешкод у спілкуванні, особистих побаченнях матері ОСОБА_2 з ОСОБА_4 , сприяти організації відвідування донькою ОСОБА_4 матері ОСОБА_2 .

3. Позивач ОСОБА_1 зобов`язується інформувати матір дитини ОСОБА_2 , щодо будь-яких фактів та обставин життя дитини, зокрема: про стан її здоров`я; зміну номера зв?язку; методів лікування у разі хвороби; вибраного педіатра чи іншого лікаря; графіку щеплень дитини: вибраних позашкільних закладів; про переміщення дитини за межі населеного пункту, в якому вона постійно проживає; прізвище ім?я та по батькові, номер телефону осіб, які здійснюють догляд за дитиною під час відсутності ОСОБА_1 на території населеного пункту, в якому він та дитина постійно проживають.

4. Батько дитини ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання забезпечити малолітню дитину ОСОБА_4 мобільним телефоном та можливістю доступу до електронної комунікаційної мережі Інтернет та можливості вільного спілкування з дитини з матір`ю ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку (зокрема, але не виключно, через месенджери Viber, Telegram, WhatsApp).

5. Відповідач зобов?язується надавати дозволи на перетин кордону України донкою ОСОБА_4 , до набуття дитиною повноліття, та, у разі необхідності, терміново, протягом 5-ти днів, надавати згоду для виготовлення особистих документів доньки ОСОБА_5 .

6. Сторони зобов`язуються належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання, контактних телефонів, та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань, не підбурювати дитину один проти одного.

7. Сторони приймають на свій рахунок понесені ними судові витрати, пов`язані з розглядом цивільної справи, в тому числі з оплати судового збору, з оплати правничої допомоги адвокатів та погоджуються, що вони не відшкодовуються іншою стороною.

8. Ця Мирова угода вважається укладеною, та діє до часу настання повноліття дитини.

9. Батьки зобов`язуються переглянути умови цієї Мирової Угоди протягом одного місяця з моменту настання повноліття дитини, за безпосередньої фізичної присутності дитини.

10. По досягненні дитиною чотирнадцятирічного віку місце проживання дитини буде визначено бажанням самої дитини.

11. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової угода вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

12. Сторони підтверджують, що наслідки укладення Мирової угоди, закриття провадження у справі у зв`язку з її укладенням, що передбачені ст.207, 208, 255, 256 Цивільного процесуального кодексу України Сторонам відомі і зрозумілі.

13. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї Мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, зокрема дитини.

14. Зобов`язання по цій Мировій угоді повинні виконуватись належним чином і в установлений нею строк, одностороння відмова від виконання умов цієї Мирової угоди, а також одностороння зміна її положень не допускається. За невиконання умов даної Мирової угоди Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України. За згодою сторін в період дії цієї Мирової угоди, зміни та доповнення вносяться до неї шляхом укладення додаткового нотаріально посвідченого договору між Сторонами.

15. Мирова угода підписана у трьох примірниках Сторонами, підлягає затвердженню Солом`янським районним судом міста Києва, та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Солом`янського районного суду міст Києва про затвердження даної Мирової угоди.

В підготовче засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та заяву про затвердження мирової угоди, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу. Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Відповідно до положень статті 207 ЦПК України ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Частинами 4, 5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Дослідивши умови мирової угоди, суд дійшов висновку про те, що подана сторонами мирова угода суперечить закону.

Батьки малолітньої дитини, сторони у даній справі, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тому передали спір до суду, який при розгляді справи враховує висновки органу опіки та піклування (стаття 19 СК України), його участь у справі є обов`язковою.

Проте, орган опіки та піклування у даній справі не був залучений до участі у справі.

Відтак, у затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Керуючись статтями 49, 142, 207, 200, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 17 вересня 2025 року, укладеної між представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Покотинським Максимом Анатолійовичем та представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Лук`яненком Віталієм Олександровичем у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

Продовжити розгляд справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова