КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/2090/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2025 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області, постановлену у складі судді Рудюка О.Д. в м. Вишгород 18 липня 2025 року щодо призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В квітні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про поділ майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, змінивши предмет позову в травні 2023 року та у березні 2025 року, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: садовий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку пл. 0,0503 га., кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва; грошові кошти в розмірі 307990,47 євро, розміщені станом на 22 грудня 2022 року на банківському рахунку в АТ «КайшаБанк», грошові кошти в розмірі 280000 євро, розміщені в банку Нуро Vereinsbank, корпоративні права, частку ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», у розмірі 5 400 000 грн., що становить 50 % статутного капіталу Товариства. Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за кожним право власності на частину садового будинку та земельної ділянки, виділити у власність ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 153995,24 євро, розміщені станом на 22 грудня 2022 року на банківському рахунку в АТ «КайшаБанк»; виділити у власність ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 140000 євро, розміщені в банку Нуро Vereinsbank, стягнувши їх зі ОСОБА_1 ; стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половину вартості частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», визначену на дату пред`явлення даної позовної вимоги.

В червні 2025 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про призначення експертизи, просила призначити у справі комплексну судово-економічну, оціночно-будівельну, товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Українському центру судових експертиз, поставивши на вирішення експертизи наступні питання: 1) яка дійсна ринкова вартість усього майна ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», ідентифікаційний код юридичної особи 40510144, місцезнаходження 04080 м. Київ вул. Новокостянтинівська 6, станом на 30 березня 2025 року (з урахуванням даних першого кварталу 2025 року); 2) яка вартість частки ОСОБА_1 станом на 30 березня 2025 року (з урахуванням даних першого кварталу 2025 року), виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», пропорційно до розміру частки ОСОБА_1 .

Також просила вирішити інші питання, які виникнуть в процесі проведення експертизи; зобов`язати ОСОБА_1 - засновника ТОВ «Компанія Синергія-Поділ» та ОСОБА_7 - директора ТОВ «Компанія Синергія-Поділ» забезпечити необхідні умови та доступ судового експерта, якому буде доручено проведення судової експертизи, до об`єктів, здійснення опису та фотографування; надати експерту для проведення оцінки необхідні, запитувані ним документи, а також забезпечити безперешкодний доступ експерта до рухомого, нерухомого майна, земельних ділянок та належні умови його роботи по дослідженню і оцінці матеріалів; надати вичерпну інформацію про наявні об`єкти нерухомого майна, земельні ділянки та технічний стан таких об`єктів, відомості про рухоме майно, яке належить ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», ідентифікаційний код юридичної особи 40510144; надати експерту копії технічної документації на нерухоме майно/земельні ділянки, правовстановлюючих документів та/або документів, які надають право користування/володіння наявними об`єктами нерухомого майна, земельними ділянками, рухомим майном, яке належить ТОВ «Компанія Синергія-Поділ»; надати експерту (у разі наявності/затвердження) діючу редакцію наказу про затвердження облікової політики та саму Облікову політику ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», головну книгу (у разі наявності), інвентаризаційні описи (у разі наявності) усіх матеріальних цінностей, грошових коштів в касі та на рахунках в банківських установах, кредиторської, дебіторської заборгованостей станом на 11 березня 2025 року, акти звірки розрахунків з дебіторами та кредиторами (у разі наявності) станом на 11 березня 2025 року, оборотні відомості (у разі наявності) з аналітичного обліку матеріальних цінностей, дебіторської та кредиторської заборгованості і немайнових зобов`язань з виведеними залишками станом на 11 березня 2025 року, інвентарні картки (у разі наявності) з обліку основних засобів підприємства з виведеними залишками станом на 11 березня 2025 року, виписки банківських установ щодо залишків коштів на рахунках в національній та іноземних валютах станом на 11 березня 2025 року; надати експерту інші запитувані ним документи, які перебувають у володінні ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», для проведення відповідної експертизи.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2025 року у справі призначено комплексну судово-економічну, оціночно-будівельну, товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Українському центру судових експертиз, поставивши на вирішення експертизи наступні питання: 1) яка дійсна ринкова вартість усього майна ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», ідентифікаційний код юридичної особи 40510144, місцезнаходження 04080 м. Київ вул. Новокостянтинівська 6, станом на 30 березня 2025 року (з урахуванням даних першого кварталу 2025 року); 2) яка вартість частки ОСОБА_1 станом на 30 березня 2025 року (з урахуванням даних першого кварталу 2025 року), виходячи з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», пропорційно до розміру частки ОСОБА_1 .

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_3 .

На час проведення експертизи провадження в справі зупинено.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2025 року та ухвалити постанову про проведення експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, наводив зміст п. 4 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 103 ЦПК України, вказував на наявність інших справ, які стосуються поділу майна цих самих сторін та у яких проводилась оцінка майна експертами Українського центру судових експертиз № 1-04/04 від 04 квітня 2024 року по справі № 756/5131/24, за результатами якої експертами було порушено норми чинного законодавства, зокрема ст. 382 ЦК України, п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року, порушення п. 2.37 Правил пожежної безпеки, п. 6.3.3 ДБН В.2.2-40-2018; п. 8.10, 8.11 ДБН Б.2.2-15:2019, п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019, що призвело до оскарження даного рішення в Київському апеляційному суді.

Вважав, що для об`єктивного проведення комплексної судово-економічної, оціночно-будівельної, товарознавчої експертизи її необхідно доручити експертам КНДІСЕ. Така позиція обґрунтовується необхідністю використання спеціальних знань у галузі судової експертизи для з`ясування обставин справи, а також високим рівнем кваліфікації експертів інституту та його спеціалізацією у конкретних видах експертиз, що вимагаються в даному випадку.

Вказував, що КНДІСЕ є провідною судово-експертною установою, що має великий досвід у проведенні експертиз такого роду (зокрема, судово-економічної, оціночно-будівельної, товарознавчої експертизи тощо) та має відповідну спеціалізацію та кваліфікацію експертів, як державна установа забезпечує об`єктивність та неупередженість проведення експертизи, діє у відповідності до вимог процесуального законодавства щодо проведення судових експертиз. Вважав, що проведення експертизи у КНДІСЕ забезпечить достовірність висновків, а також відповідність проведення експертизи вимогам процесуального законодавства України.

Від позивача ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначала, що апеляційна скарга зводиться до того, що апелянт не погоджується з установою, яка обрана заявником для проведення відповідної експертизи.

Наголошувала, що факт порушень норм законодавства експертами Українського центру судових експертиз у висновку № 04/04 від 04 квітня 2024 року в справі № 756/5131/24 наразі є передчасним, оскільки рішення у даній справі ще не переглядалося судом, і така позиція є способом захисту.

Вказувала, що під час розгляду справи № 756/5131/24 апелянтом не подавалося клопотання про призначення альтернативної експертизи, і не подано жодного іншого доказу, а лише після ухвалення рішення по справі разом з апеляційною скаргою подане клопотання про призначення експертизи.

Зазначала, що нею обрано Український центр судових експертиз, оскільки державні установи, зокрема КНДІСЕ, перевантажені замовленнями, і час виготовлення експертиз перевищує календарний рік. Так, у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває справа № 363/5241/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, у якій ухвалою від 22 травня 2024 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам КНДІСЕ, однак станом на 15 вересня 2025 року експерти навіть не оглянути об`єкт дослідження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що в квітні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом про поділ майна подружжя. Змінивши предмет позову в травні 2023 року та у березні 2025 року, просила визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: садовий будинок за адресою АДРЕСА_1 ; земельну ділянку пл. 0,0503 га., кадастровий номер :33:018:6103, цільове призначення для індивідуального садівництва; грошові кошти в розмірі 307990,47 євро., розміщені станом на 22 грудня 2022 року на банківському рахунку в АТ «КайшаБанк», грошові кошти в розмірі 280000 євро., розміщені в банку Нуро Vereinsbank ; корпоративні права, частку ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», у розмірі 5 400 000 грн., що становить 50 % статутного капіталу Товариства. Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за кожним право власності на частину садового будинку та земельної ділянки, виділити у власність ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 153995,24 євро, розміщені станом на 22 грудня 2022 року на банківському рахунку в АТ «КайшаБанк»; виділити у власність ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 140000 євро, розміщені в банку Нуро Vereinsbank, стягнувши їх зі ОСОБА_1 ; стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 половину вартості частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», визначену на дату пред`явлення даної позовної вимоги.

Позов обґрунтовано тим, що 18 лютого 2005 року сторонами укладено шлюб, розірваний рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року, за час перебування в шлюбі сторонами набуто у власність спірне майно.

Крім зазначеного у первісно поданій позовній заяві садового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , сторонами за час шлюбу спільними зусиллями і за рахунок спільних коштів було набуто й інше майно, яка підлягає поділу, а саме в АТ «КайшаБанк» відкрито банківський рахунок, на якому станом на 22 грудня 2022 року залишок грошових коштів складав 307990,47 євро, проте станом на 17 квітня 2023 року залишок спільних коштів складав вже 205562,34 євро. Різниця в залишку на рахунку пов`язана з активними грошовими переказами і оплатами послуг, які зроблені відповідачем без згоди позивача після розірвання шлюбу в період з 01 січня по 04 квітня 2023 року. Позивач згоди на грошові перекази не надавала, гроші були витрачені на особисті потреби відповідача і його родичів.

Також ОСОБА_1 є одним із двох учасників (засновників) ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», і згідно відомостей з ЄДРПОУ, номінальна вартість частки у статутному капіталі товариства, яка належить учаснику ОСОБА_1 , становить 5 400 000 грн. - 50 % статутного капіталу товариства. Вказана сума була внесена відповідачем на розрахунковий рахунок товариства за рахунок спільних коштів подружжя у період шлюбу (орієнтовно 2016 рік). Крім того, 20 жовтня 2021 року співвласники в частках землеволодіння в кадастровому окрузі ОСОБА_9 і ОСОБА_3 (продавці за договором) у м. Ерланген уклали договір купівлі та продажу нерухомості - кадастрової ділянки вартістю 280000 євро. На виконання умов договору на особистий рахунок відповідача покупцем було перераховано 280000 євро, які є спільними коштами подружжя, отриманими з продажу нерухомого майна, яке належало сторонам даного спору на праві спільної часткової власності.

Наголошувала, що відповідачем чиняться їй перешкоди у користуванні садовим будинком та земельною ділянкою, він без її попередження і згоди змінив замок у вхідних дверях садового будинку, встановив систему сигналізації та відеоспостереження. На даний час сторони по справі не досягли згоди щодо порядку поділу спільного майна подружжя, що підтверджується створенням перешкод відповідачем у користуванні спільним майном.

До заяви про зміну предмета позову за травень 2023 року додано, серед інших доказів, копію витягу з ЄДРПОУ щодо юридичної особи ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», ідентифікаційний код 40510144, у якому зазначено перелік засновників (учасників) юридичної особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , розмір часток учасників - по 5 400 000 грн. у кожного, відсоток частки статутного капіталу - по 50 % у кожного (а. с. 112 - 113 т. 1), а також копію статуту ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 18 серпня 2021 року, протокол № 17 (а. с. 114 - 127 т. 1).

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про поділ спільного сумісного майна, просив поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках спільне майно, яке набуте під час шлюбу, а саме садовий будинок за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за цією ж адресою пл. 0,0503 га., кадастровий номер :33:018:6102, земельну ділянку пл. 0,1000 га. за адресою АДРЕСА_5, кадастровий номер :01:070:0112, яка була поділена на шість земельних ділянок із зазначеними в позові кадастровими номерами; земельну ділянку пл. 0,1000 га. за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:070:0105, яка була поділена на шість земельних ділянок із зазначеними в позові кадастровими номерами; земельну ділянку пл. 0,1000 га. за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:070:0110, яка була поділена на шість земельних ділянок із зазначеними в позові кадастровими номерами, визнавши право власності на зазначене вище майно по частині за кожною зі сторін; виділити частку спільного майна ОСОБА_1 на 18 земельних ділянок із зазначеними в позові кадастровими номерами в обсязі цих ділянок в натурі, покласти на відповідача судові витрати.

Звертаючись до суду із заявою про призначення експертизи в червні 2025 року, ОСОБА_3 посилалася на те, що нею був змінений предмет позову в частині стягнення вартості частки ОСОБА_1 в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», визначену на дату пред`явлення даної позовної вимоги. У разі передання подружжям грошового еквівалента майна для здійснення підприємницької діяльності шляхом участі одного з них в заснуванні товариства з обмеженою відповідальністю, це майно належить зазначеному товариству на праві власності, а подружжя набуває відповідне майнове право - право на частку у товаристві. Одним із способів захисту прав та законних інтересів того з подружжя, хто не є учасником товариства, може бути право вимоги виплати частини вартості частки учасника у статутному капіталі товариства. Отже, на неї в даному випадку покладається обов`язок доказування зміни вартості частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ» на час розгляду справи, яка могла зрости або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшитися.

Вважала, що станом на 1 квартал 2025 року реальна вартість частки відповідача у статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ» значно збільшилася, однак вона не має доступу до документів первинно-бухгалтерського обліку, а також документів щодо права власності товариства. Згідно відкритих даних, у власності та володінні ТОВ «Компанія Синергія-Поділ» перебувають орендована земельна ділянка з кадастровим номером :78:141:0078 за адресою АДРЕСА_3 . 0,3994 га., орендована земельна ділянка з кадастровим номером :78:141:0076 за адресою АДРЕСА_3 пл. 0,383 га., нерухоме майно за адресою АДРЕСА_4 .

Вказувала, що вона не є спеціалістом, який має спеціальні знання для визначення вартості частки ОСОБА_1 у статутному капіталі на дату пред`явлення позовних вимог, яка може бути визначена за допомогою комплексної судової експертизи.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, заяви та клопотання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Отже, у разі проведення експертизи висновок експерта разом з іншими наданими учасниками справи доказами підлягатиме оцінці як окремо, так і в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи, суд першої інстанції врахував предмет позову про поділ майна подружжя, у якому однією з вимог є стягнення з відповідача на користь позивача вартість частки в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», визначену на дату пред`явлення даної позовної вимоги, та виходив із наявності всіх умов, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із даними висновками, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 760/20948/16 викладено правовий висновок, згідно якого, у разі внесення одним із подружжя як вкладу у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю коштів, які є спільною сумісною власністю, вказане товариство стає їх власником. Натомість особа, яка внесла вклад у статутний капітал товариства, набуває право на частку учасника цього товариства. Інший з подружжя, який був співвласником коштів, внесених у статутний капітал товариства з метою захисту свого права при поділі їх спільного сумісного майна набуває право вимагати виплати половини вартості частки члена подружжя у статутному капіталі. Суд виходить з презумпції про те, що вартість частки у статутному капіталі відповідає розміру внеску, якщо тільки сторона, яка стверджує про зміну цієї вартості на час розгляду справи, не доведе, що вартість частки змінилась (зросла або внаслідок звичайної діяльності товариства зменшилась).

Таким чином, для розгляду позову про поділ майна подружжя та стягнення з відповідача на користь позивача вартості частки в статутному капіталі ТОВ «Компанія Синергія-Поділ», яка визначена на дату пред`явлення даної позовної вимоги, дійсно необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

При цьому, судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відтак судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи, на вирішення якої поставлено питання, запропоновані позивачем, та які входять до предмета доказування.

Одночасно із призначенням судової експертизи судом першої інстанції зупинено провадження в справі на час її проведення, що відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Зважаючи на те, що стороною відповідача під час обговорення заявленого стороною позивача клопотання про призначення експертизи взагалі не було запропоновано будь-якої експертної установи, на вирішення якої, на думку відповідача, необхідно було поставити спірні питання, та не використано належного йому права запропонувати власну експертну установу, суд першої інстанції, визначивши експертну установу згідно клопотання позивача, діяв відповідно до положень ст. 103 ЦПК України, належним чином мотивувавши та обґрунтувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги, що КНДІСЕ є провідною судово-експертною установою, що має великий досвід у проведенні експертиз такого роду (зокрема, судово-економічної, оціночно-будівельної, товарознавчої експертизи тощо) та має відповідну спеціалізацію та кваліфікацію експертів; КНДІСЕ, як державна установа, забезпечує об`єктивність та неупередженість проведення експертизи; КНДІСЕ, як державна установа, діє у відповідності до вимог процесуального законодавства щодо проведення судових експертиз, - з урахуванням відсутності відповідних пропозицій відповідача під час розгляду даного питання судом першої інстанції в судовому засіданні 18 липня 2025 року, враховуючи засади диспозитивності цивільного судочинства, не можуть вважатися достатніми та обґрунтованими для зміни експертної установи, вже визначеної судом, що відноситься до його дискреційних повноважень.

Частиною четвертою ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на наявність іншої справи щодо поділу майна з участю цих самих сторін та проведення експертизи в цій справі № 756/5131/24 експертами Українського центру судових експертиз № 1-04/04 від 04 квітня 2024 року по справі № 756/5131/24, за результатами якої експертами було порушено норми чинного законодавства, зокрема ст. 382 ЦК України, п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04 жовтня 1991 року, порушення п. 2.37 Правил пожежної безпеки, п. 6.3.3 ДБН В.2.2-40-2018; п. 8.10, 8.11 ДБН Б.2.2-15:2019, п. 5.19 ДБН В.2.2-15:2019, що призвело до оскарження даного рішення в Київському апеляційному суді, не підтверджується належними та допустимими доказами і є передчасним.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ухвалою суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2025 року щодо призначення експертизи залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.