Справа № 459/2445/25
Провадження № 2/459/711/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Штибель А. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

21.07.2025 року представник ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 18.11.2024-100002110 від 18.11.2024 у розмірі 39130 грн, з яких: 13000 грн становить тіло кредиту, 16120 грн проценти, 1170 грн комісія, 2340 грн додаткова комісія, 6500 грн неустойка.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.11.2024 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №18.11.2024-100002110, а саме, відповідачем підписано електронним цифровим підписом Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 13000 грн. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу ОСОБА_1 , свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 39130 грн. Тому, просить позов задоволити.

Ухвалою від 22.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

07.10.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому таку визнав частково, в межах тіла кредиту в сумі 13000 грн. Зазначив, що нарахування йому процентів, комісії та неустойки здійснювалося протиправно, оскільки військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Під час укладання кредитного договору він був діючим військовослужбовцем, 14.03.2025 був звільнений з військової служби за станом здоров`я, однак зберігає за собою статус військовозобов`язаного. Оскільки особливий період ще триває, відсутні підстави нарахування йому процентів, комісії та неустойки за даним договором.

Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. Вказав, що позовні вимоги визнають частково, на суму 13000 грн, що є тілом кредиту, у задоволенні решти позовних вимог просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві.

У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Розгляд справи призначався на 20.10.2025, судове рішення складено 23.10.2025.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку.

Як встановлено судом, 18.11.2025 між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферти) №18.11.2024-100002110. ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору за допомогою одноразового ідентифікатора Е553.

Відповідно до умов Заявки, Позичальнику надано кредит у розмірі 13000 грн., строком на 155 днів (п.п. 2, 3 Заявки).

Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, згідно з п.п. 6, 7 Заявки.

З п. 8, 9 Заявки вбачається, що комісія, пов`язана з наданням Кредиту 9% від суми Кредиту та дорівнює 1170 грн. 00 коп. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1170 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.

На виконання умов договору 18.11.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 13000 гривень, шляхом перерахування на рахунок споживача, що підтверджується відповідною квитанцією.

Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором).

Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-28XX-XXXX-9193.

Як вбачається із довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №18.11.2024-100002110 від 18.11.2024, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 39130 грн, з яких: 13000 грн становить основний борг, 16120 грн проценти, 1170 грн комісія, 6500 грн неустойка, 2340 грн дод. комісія. Проценти по кредиту нараховані за період 18.11.2024-21.04.2025.

За змістом норми статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Так, положеннями статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки за умовами вищезазначеного договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, що ним не заперечується, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 13000 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Представник відповідача не погоджуючись із розрахунком заборгованості наданим позивачем, вважає, що відповідач має право на звільнення від сплати процентів за користування кредитом, а також від комісії, та неустойки оскільки під час укладання договору він перебував на військовій службі в Збройних Силах України, згодом був звільнений, але при цьому статус військовозобов`язаного не втратив, тому є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Суд вважає такі твердження представника відповідача обґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальнийі правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Дана пільга поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18.03.2014) і до закінчення особливого періоду, для резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду. Банки під час дії особливого періоду не мають право нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати. Для реалізації вказаного права на пільгу, необхідно письмово повідомити банк про проходження військової служби та надати підтверджуючі документи (копію військового квитка з відповідною службовою відміткою, копію довідки про призов військовозобов`язаного на військову службу, копію витягу з наказу або довідки про зарахування до списків військової частини).

Національний Банк України у своєму листі №18-112/48620 від 02 вересня 2014 року надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг з наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Як вбачається з наданих представником відповідача копії військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 25.02.2022 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідно до копії довідки №4849 від 19.06.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, згідно копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 №73 від 14.03.2025, відповідача 14.03.2025 звільнено з військової служби, направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, який під час укладення кредитного договору перебував на військовій службі в особливий період, на даний час звільнений з військової служби, при цьому, має статус військовозобов`язаного, поширюються пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме він звільнений від нарахування і сплати процентів за споживчим кредитом, неустойки та комісій, а кредитні установи під час дії особливого періоду не мають права нараховувати відсотки, а у випадку нарахування - зобов`язані їх списати.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.05.2021 у справі №502/1438/18.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих процентів, неустойки та комісій задоволенню не підлягають.

Питання щодо стягнення судового збору вирішуються в порядку ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору, так як він є учасником бойових дій, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру ветеранів війни.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Беручи до уваги вищенаведене, суд робить висновок про необхідність компенсувати позивачу за рахунок коштів державного бюджету судовий збір у розмірі 804,72 грн, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» (, вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором №18.11.2024-100002110 від 18.11.2024 у розмірі 13000,00 грн, що становить тіло кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр»за рахунок коштів державного бюджету судовий збір у розмірі 804,72 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.10.2025.

Суддя: М. Д. Новосад