Провадження № 2з/205/776/25
УХВАЛА

про забезпечення позову

24 жовтня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Приходченко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справ за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про визнання договорів дарування та купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 жовтня 2025 року звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г. про визнання договорів дарування та купівлі-продажу недійсними.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13 жовтня 2025 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких представником позивача 22 жовтня 2025 року подано уточнений позов.

Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 24 жовтня 2025 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Разом з уточненою позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона посилається на те, що предметом позову у даній справі є договори про відчуження нерухомого майна нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що за час розгляду судом цивільної справи з 2016 року відповідач з метою уникнення виконання можливого рішення суду, щодо спірного майна уклала договори відчуження, тому у заявника є підстави вважати, що існує ризик подальшого відчуження спірного будинку, що може призвести до утруднення або невиконання боргових зобов`язань відповідачем ОСОБА_2 . Просила накласти арешт на будівлю громадського призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 частини якої належить ОСОБА_3 , 13/100 ОСОБА_4 , 14/100 ОСОБА_5 , 14/100 ОСОБА_6 та 45/200 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, вивчивши матеріали справи та докази, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає, що у даному випадку дійсно виник спір між сторонами, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч. посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна будівлі громадського призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 частини якої належить ОСОБА_3 , 13/100 ОСОБА_4 , 14/100 ОСОБА_5 , 14/100 ОСОБА_6 та 45/200 ОСОБА_2 .

Суд вважає, що у даному випадку такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Що стосується вимог про накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна, то судом зазначається про таке.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення. Він застосовується лише до позовів про визнання і про присудження. Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Разом з тим, слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, оскільки такий вид забезпечення позову є занадто суворим і у разі його вжиття буде порушувати права теперішніх власників нерухомого майна, заборони вчиняти певні дії буде цілком достатньо для запобігання наступного відчуження спірного майна, а тому заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 2, ст. 149, п. 1 ч. 1 ст. 150, ч. 6 ст. 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч. посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна - будівлю громадського призначення, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 частини якої належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 13/100 ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), 14/100 ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 14/100 ОСОБА_6 (РНОКПП невідомий) та 45/200 ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: