Справа №486/1110/25 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/2115/25
Постанова

Іменем України

24 листопада 2025 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Тищук Н.О.,

із секретарем Богуславською О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області, ухвалене 08 вересня 2025 року о 12:38 год, під головуванням судді Волощук О.О., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и л а:

У червні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трьох років.

Позовна заява мотивована тим, що з 15 липня 2023 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 .

Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З жовтня 2024 року вона з відповідачем не проживає, спільне господарство не веде, самостійно займається вихованням сина, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Вона не має змоги працювати та забезпечити себе й дитину через те, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, отримує лише державну соціальну допомогу, розмір якої не забезпечує достатнього життєвого рівня сім`ї.

Відповідач є працездатною людиною, офіційно працевлаштований та має можливість сплачувати кошти на її утримання.

Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу звернення з позовом та до досягнення їх сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

08 вересня 2025 року заочним рішенням Південноукраїнського міського суду Миколаївської області позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 17 червня 2025 року та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

09 жовтня 2025 року ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього суду від 08 вересня 2025 року залишено без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, ураховуючи положення частини другої статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України), уважав можливим стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Визначаючи розмір аліментів суд урахував потреби позивачки та відсутність доказів того, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить заочне рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким частково задовольнити позов, стягнувши з нього на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Справа розглянута у його відсутність. У зв`язку з цим, був позбавлений можливості захисту своїх прав та подання заперечення на позов.

Зазначає, що на підставі судових рішень він сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Розмір аліментів на кожну дитину складає по 1/5 частці всіх видів його заробітку (доходу).

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд вказані обставини не врахував.

Вважає, що загальний розмір стягнутих з нього аліментів, ураховуючи оскаржуване рішення суду по даній справі, буде становити 56,67% його заробітної плати, що суперечить вимогам ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що граничний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

10 листопада 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, доводи якого зводяться до того, що вимоги апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані та просить рішення районного суду залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання, до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлена ОСОБА_2 не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність.

У відповідності до вимог статті 128 ЦПК України судом апеляційної інстанції направлялось рекомендованим листом судове повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду судом даної справи.

Зазначене судове повідомлення направлялось на поштову адресу, яка співпадає з адресою реєстрації відповідача та вказану останнім у апеляційній скарзі, проте повернулося на адресу апеляційного суду без вручення адресату, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання під час провадження справи суд не повідомляв.

Отже, у відповідності до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України судова повістка вважається врученою, а відповідач належним чином повідомленим про розгляд справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 15 липня 2023 року сторони зареєстрували шлюб в Южноукраїнському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис №155.

Відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується актом обстеження умов проживання Служби у справах дітей Південноукраїнської міської ради від 04 березня 2025 року.

Згідно з довідкою №418 від 26 квітня 2024 року, ОСОБА_2 працює вчителем іноземної мови в Южноукраїнському ліцеї №3 Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 01 вересня 2016 року, а з 29 січня 2024 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач ОСОБА_1 працює у ВП «ПАЕ» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» та отримує дохід, що підтверджується інформацією Другого відділу ДВС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) №24195/6 від 04 квітня 2025 року.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

У частинах другій та четвертій статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач є працездатною особою та отримує дохід, а позивачка на даний час не працює, здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трирічного віку, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому наявні правові підставі для стягнення аліментів на утримання дружини.

Водночас, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд першої інстанції не в повній мірі врахував обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Загальними вимогами процесуального права, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Як видно з матеріалів справи, з відповідача на підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 вересня 2019 року № 486/1568/19 було стягнуто на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 05 червня 2024 року № 486/933/24 з відповідача також стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У подальшому, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 листопада 2024 року, розмір аліментів на дітей, які утримувалися з ОСОБА_1 зменшено з 1/4 до 1/5 частини на кожну дитину.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував наявність у ОСОБА_1 неповнолітніх дітей та сплату на їх утримання аліментів, у зв?язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з нього аліментів на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини, оскільки належним чином не вмотивував свого висновку щодо визначеного розміру аліментів.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутих судом аліментів слід зменшити з 1/6 до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

Зазначений розмір аліментів не призведе до погіршення фінансової платоспроможності відповідача, його можливості надавати матеріальну допомогу дітям на утримання яких раніше присуджені аліменти, а також позивачки і не суперечитиме їхнім інтересам.

За викладених обставин заочне рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області зміні.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачу у відповідності до вимог ст.ст.128-131 ЦПК України судом надсилалися судові повістки за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, які були повернуті з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому у відповідності до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом положень частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої із заробітної плати боржника може бути утримано 50 % заробітної плати, є безпідставними та поширюється у разі виплати аліментів на дітей, а не на дружину.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами першою-другою цієї статті визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною шостою ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Зміст позовних вимог позивачки свідчить, що спірні правовідносини стосуються аліментних зобов`язань відповідача, а тому позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню (75%), тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути 908 грн 40 коп за подачу позовної заяви.

При зверненні ОСОБА_1 з апеляційною скаргою, останнім сплачено 1816 грн 80 коп судового збору. Оскільки апеляційна скарга задоволена частково (25%), тому судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню у розмірі 454 грн 20 коп (1816 грн 80 коп х25%:100).

Внаслідок взаємозаліку витрат по сплаті судового збору з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 454 грн 20 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 вересня 2025 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на її утримання у розмірі 1/8 (однієї восьмої) частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду 17 червня 2025 року та до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повне судове рішення складено 25.11.2025 р.