Справа № 215/7421/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Данилевського М.А., за участю секретаря судових засідань Маняхіної А.О., Уварової Л.І., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Гетманець А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №215/7421/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що стягуються на неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2024 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (відповідач 1), ОСОБА_3 (відповідач 2) про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання його неповнолітніх дітей за рішеннями суду:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.04.2025 закрите підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду.

Судом за клопотанням сторін витребувалась інформація від органів державної виконавчої служби щодо наявності виконавчих проваджень про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, наявності заборгованості по аліментам та стан виконання, а також до органів фіскальної служби щодо доходів позивача.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Короткий зміст позовних вимог та виклад позицій учасників справи.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.09.2018 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу ухвалено рішення, яким позбавлено позивача та його колишню дружину ОСОБА_6 батьківських прав відносно двох їхніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з кожного із них, з позивача і дружини, аліменти на утримання дітей: з ОСОБА_6 на доньку та на сина з по 1/4 частині всіх доходів (заробітку) на користь опікуна ОСОБА_2 . Крім цього, згідно з рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2021 позивач також зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, до повноліття дитини, на користь другої дружини - ОСОБА_3 . На теперішній час старша донька ОСОБА_8 вже досягла повноліття. Колишня дружина позивача - ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На теперішній час так склались обставини, що позивач став інвалідом, оскільки в період перебування в лавах ЗСУ, отримав поранення внаслідок чого втратив праву руку. Ці обставини змінили не тільки його життя, а і відобразились на його матеріальному становищі. З відповідачкою ОСОБА_3 позивач знаходиться в стані розлучення,

За вищезазначеними судовими рішеннями позивач сплачує аліменти на двох дітей у розмірі, який дорівнює половині його доходу. Після повної сплати аліментів на дітей, йому залишаються кошти, з яких він окрім того, що сплачує обов`язкові комунальні платежі, змушений витрачати і на облаштування свого побуту, оскільки живе сам і неспроможний дбати про себе, а тому потребує сторонньої допомоги. Так, він винаймає домашню робітницю, яка допомагає йому по господарству, вдається до послуг медичної сестри, яка робить йому вдома знеболюючі ін`єкції. Також велика частина його військового забезпечення витрачається на реабілітацію після отриманих трав, що потребує додаткових витрат, пов`язаних з відновленням хоча б часткової працездатності. Так, запобігаючи атрофації м`язів залишку руки він повинен систематично робити масажі та профілактичні відновлювальні процедури. Крім того, витрачає кошти і на придбання ліків, які сприяють загоєнню ран від отриманих опіків та відновленню зору.

Згідно законодавства, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з січня 2023 року прожитковий мінімум становить для дітей віком до 6 років - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні (відповідно до Закону Україну «Про державний бюджет України на 2023 рік»).

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 3 огляду на те, що на утриманні у позивача перебувають двоє дітей, то частка кожного з них повинна становить 1/6 від половини усіх видів його доходу, що узгоджується з вимоги ч 5 ст. 183 СК України. Вважає, що існує сукупність реальних підстав, які дають йому право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачів.

Враховуючи викладене, просить суд:

- зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2018 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

- зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2021 на користь ОСОБА_3 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник не надали суду відзив на позовну заяву, натомість в судовому засіданні представник відповідача 2 адвокат Гетманець А.О. щодо задоволення позову заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 (опікун неповнолітнього) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які стягуються на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечувала, просила проводити судовий розгляд без її участі.

Позиції учасників справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача 2 Гетьманець А.О. заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі просила в задоволенні позову відмовити зазначивши наступне.

На день звернення позивача до суду, позивач отримував достатні доходи (заробіток), які навіть після відрахувань за виконавчими листами про стягнення аліментів на дітей, що складає половину його доходів, дозволяють йому забезпечити собі належний рівень життя, навіть при отриманому ним поранені, проходженні реабілітації тощо. Оскільки стягнення аліментів відбувається в частці від доходів позивача, навіть зменшення в майбутньому його доходів призведе й до зменшення відрахувань від його заробітку (отриманих доходів) пропорційно його доходам, адже відрахування від заробітку (доходів) здійснюється не у твердій грошовій сумі. Водночас, задоволення позову про зменшення частки відрахувань з 1/4 до 1/6 негативно вплине на матеріальне забезпечення його сина, про добробут якого він як батько повинен дбати. Крім того, позивач не надав суду достатньо належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість виконання ним судових рішень про стягнення з нього аліментів у встановлених розмірах саме через зміну його матеріального стану та погіршення стану здоров`я. Зменшення розміру аліментів, про яке просить позивач, відповідно до тверджень сторони відповідача, не буде спрямовано на належне забезпечення його дитини ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 (опікун неповнолітнього ОСОБА_4 ) в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів, які стягуються на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечувала.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2018 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_1 відносно двох їхніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з кожного із них, з позивача і дружини, аліменти на утримання дітей: з ОСОБА_6 на доньку та на сина з по 1/4 частині всіх доходів (заробітку) на користь опікуна ОСОБА_2 .

На момент звернення позивача ОСОБА_9 до суду старша донька позивача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла повноліття та стягнення аліментів з позивача на її користь припинено.

Згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданого Тернівським районним у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.02.2020, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.03.2021 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно інформації Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі станом на квітень 2025 року позивач має заборгованість перед відповідачем 1 ( ОСОБА_2 ) в сумі 77 230,92 грн.

Заборгованості зі сплати аліментів перед відповідачем 2 ( ОСОБА_3 ) на утримання сина ОСОБА_5 станом на травень 2025 року позивач не має.

Згідно інформації Покровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі від 08.09.2025 протягом червня серпня з позивача було утримано на користь відповідача 1 ( ОСОБА_2 ) 1481,48 грн.; на користь відповідача 2 ( ОСОБА_3 ) 4691,32 грн.

Позивач пояснив в судовому засіданні, що такі відрахування пов`язані із відсутністю в нього будь-яких заробітків, він проходить реабілітацію, оформлює пенсію по інвалідності, яка ще не оформлена та пенсію він не отримує.

Згідно інформації з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України протягом січня травня 2025 року ОСОБА_1 нараховано доходу в сумі 631 397,77 грн. (одноразова грошова допомога та додаткова винагорода на період дії воєнного стану).

Згідно наданої інформації з Пенсійного фонду України ОСОБА_1 отримав наступні доходи: червень 2025 6413,33 грн., липень 2025 9620,00 грн., серпень 2025 9620,00 грн., вересень 2025 доходів немає.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 08.11.2024, молодшому сержанту ОСОБА_1 , 1981 року народження, встановлено діагноз: стан реампутації кукси верхньої кінцівки праворуч; ПоХО вогнепальних ран, ВХО інфікованих ран лівої кінцівки з нефректомією, ПХО вогнепальних ран передньої стінки грудної клітки, лівої верхньої кінцівки, реампутації правої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини правого плеча; з приводу вибухового поранення: акубаротравма з двобічною нейросенсорною приглухуватістю І ступеню, зі сприйняттям шепітної мови 4,5 метри на обидва вуха, множинних вогнепальних осколкових сліпих поранень м`яких тканин обличчя, з наявності сторонніх тіл (металевих осколків); термічних опіків обличчя, повік, обох очей, грудної клітки І-А ступеня, S-1% вогнепального осколкового сліпого поранення м`яких тканин лівої верхньої кінцівки з дефектом м`яких тканин плеча та наявністю сторонніх тіл (металевих осколків); травматичного відриву правої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини правого плеча.

За ступенем тяжкості (Наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007) травма відноситься до тяжких. Поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до наданих позивачем медичних документів, він після проходження стаціонарного лікування потребує протезування правої верхньої кінцівки.

Висновки та мотиви суду.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши надані докази, заслухавши позивача та представника відповідача 2, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20 (провадження №61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За нормою ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

За приписами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

На підставі ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028 грн.

За змістом ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, однак це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%.

Так в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 наразі повинен сплачувати за виконавчими документами на користь відповідачів аліменти в загальному розмірі 1/2 часток від заробітку (1/4 + 1/4 = 1/2), що дорівнює 50%.

Однак за положеннями ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття в незалежності від того добровільним буде таке утримання, чи на підставі рішення суду.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2025 року 2563 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2025 року 3196 грн.

Суд враховую, що позивач отримав серйозну тяжку травму (ампутація правої руки), звільнений зі служби та не отримує забезпечення як військовослужбовець, потребує тривалої реабілітації, протезування кінцівок. Очевидним є факт, що працевлаштування позивача є утрудненим з урахуванням характеру травм. Тому наявні підстави для задоволення позову з підстав суттєвої зміни його майнового стану (заробітку та доходу) та суттєвого погіршення здоров`я позивача. Крім того суд зазначає, що задоволення позову про зменшення частки у стягненні аліментів на дітей не призведе до надмірного погіршення їх майнового стану, оскільки обов`язок утримувати своїх дітей залишається за позивачем, а й крім того мінімально законодавчо визначений розмір стягнення аліментів залишається незмінним.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд керується висновками та рекомендаціями ЄСПЛ, висловлених в рішенні Суду у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, в п.58 якого зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За приписами ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, за змістом ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд критеріїв, а саме: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З урахуванням наведених критеріїв, оскільки звернення позивача до суду не є наслідком протиправних дій відповідачів, їх поведінки чи відмови від досудового врегулювання спору, судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 1211,2 гривень суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст.ст. 180-197 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно з рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 12.09.2018 у цивільній справі №215/643/18 (провадження 2/215/831/18) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 згідно з рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 22.03.2021 у цивільній справі №215/557/21 (провадження 2/215/1597/21) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: