Справа № 243/5734/25
Провадження № 2/243/1475/2025
23 жовтня 2025 м.Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Воронкова Д.В.,
за участі секретаря Яковенко Ю.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гринько Ігор Славдійович, до повного товариства «Ломбард Кредитфінанс» ТОВ «Фінансове сприяння» І компанія» про розірвання трудового договору
У червні 2025 до Слов`янського міськрайонного суду надійшла вказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.10.2019 ОСОБА_1 було прийнято за безстроковим трудовим договором на посаду касира-експерта до відповідача. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та на даний час триває. З березня 2022 позивачу перестала виплачуватися заробітна плата. Відомості про зупинення дії трудового або запровадження на підприємстві відповідача режиму простою відповідно до статті 34 КЗпП України у позивача відсутні, у зв`язку з чим позивач прийняла рішення звільнитися. Заява про звільнення була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку та повернулася за закінченням терміну зберігання. Отже, на даний час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору не виконана з вини відповідача, який всупереч вимогам закону та в порушення прав позивача на припинення трудових відносин і звільнення з роботи з ініціативи працівника за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України, жодних дій не вчинив, наказ про звільнення останньої з роботи не видав. У позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, крім звернення до суду. У зв`язку з чим просить визнати трудовий договір між ОСОБА_1 та повним товариством «Ломбард Кредитфінанс» ТОВ «Фінансове сприяння» І Компанія» розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили та визнати такі трудові відносини припиненими з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача, будучи повідомленим про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки, до судового засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заперечення на позов не надав, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення.
Дослідивши надані матеріали, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
Судом встановлено, що 01.10.2019 ОСОБА_1 було прийнято на посаду касира-експерта до повного товариства «Ломбард Кредитфінанс» ТОВ «Фінансове сприяння» І компанія», що видно з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.10.2017.
09.06.2025 позивач звернулась до відповідача з заявою про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України шляхом надіслання її засобами поштового зв`язку , проте зазначене поштове відправлення 23.06.2025 року було повернуто з відміткою «закінчення встановленого терміну зберігання», що видно з відповідної заяви та поштового повідомлення.
Відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань інформація про припинення діяльності повного товариства «Ломбард Кредитфінанс» ТОВ «Фінансове сприяння» і компанія» відсутня.
Відповідно до вимог статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не можна тримати в рабстві або в підневільному стані. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю. Трудові відносини всіх працівників регулюються КЗпП України. Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або Уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Розірвання трудового договору з ініціативи працівника як спосіб захисту його трудових прав передбачено статтею 38 КЗпП України.
Відповідно до частини першої цієї статті працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Згідно до статті 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури).
Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що позивач належним чином, у визначеному законом порядку повідомила відповідача за місцем знаходження юридичної особи за вказаною адресою про намір припинити трудові відносини та звільнитися з роботи за власним бажанням.
Отже, на даний час трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору не виконана з вини відповідача, та у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, крім звернення до суду, оскільки її заява про звільнення за власним бажанням залишена без реагування, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Судом встановлено, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн, враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача варто стягнути витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 21, 36, 38 КЗпП України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков