ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 жовтня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 731/144/25

Головуючий у першій інстанції Савенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1420/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» на рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, пені, інфляційних витрат та 3% річних,-

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» (далі по тексту СТОВ «Дружба-Нова», товариство), в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог (а.с. 62-64) та уточнення розрахунку (а.с. 141-147), просив стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість зі сплати оренди за користування земельною ділянкою (кадастровий номер :05:000:0014) за договором оренди землі б/н від 14.10.2014 у розмірі 34 572,35 грн;

- суму пені в розмірі 2 438,79 грн, 3% річних у розмірі 805,21 грн та інфляційних втрат в розмірі 3 366,45 грн;

- судовий збір у розмір 1211,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач успадкував земельну ділянку площею 6,5260 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :05:000:0014, яка розташована на території Варвинської селищної територіальної громади (раніше Богданівської сільської ради) Прилуцького району (раніше Варвинського району) Чернігівської області від ОСОБА_2 .

Спірна земельна ділянка перебувала в оренді СТОВ «Дружба-Нова» за договором оренди землі б/н від 14.10.2014, який припинив свою дію 27.11.2024.

Протягом дії договору оренди землі відповідач не виплачував вчасно орендну плату за користування земельною ділянкою, за 2023 та 2024 роки орендна плата не виплачена.

ОСОБА_1 указував, що неодноразово звертався до орендаря в телефонних розмовах, 17.02.2025 надіслав йому письмову вимогу про сплату заборгованості. Проте СТОВ «Дружба-Нова» відповіді на дані заяви не надало, орендна плата за вказані роки залишається несплаченою.

Із посиланням на пункт 4.1. договору оренди, яким передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції, позивачем здійснено кумулятивним методом розрахунок заборгованості по орендній платі з урахуванням індексів інфляції за період з грудня 2014 року по 27 листопада 2024 року. Отже, позивач стверджував, що у СТОВ «Дружба-Нова» перед ним наявна заборгованість по індексованій орендній платі за договором оренди у розмірі 34 572,35 грн.

Зазначав, що на підставі п. 4.6. договору оренди відповідач має сплатити йому пеню за рік прострочення виконання зобов`язання перед зверненням до суду, а також зобов`язаний сплатити 3% річних від простроченої суми та збитки від інфляції за 2023-2024 роки відповідно до ст. 625 ЦК України.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 20.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до СТОВ «Дружба-Нова» про стягнення заборгованості по індексованій орендній платі за землю, пені, інфляційних витрат та 3% річних задоволено.

Стягнуто з СТОВ «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 заборгованість по індексованій орендній платі за 2023-2024 роки за Договором оренди землі б/н від 14.10.2014, предмет договору земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0014, в сумі 34 572,35 грн; пеню за несвоєчасну виплату індексованої орендної плати в сумі 2 438,79 грн; 3% річних в сумі 805,21 грн; інфляційні втрати в сумі 3 366,45 грн та сплачений судовий збір у сумі 1 211,20 грн, а всього стягнуто 42 394,00 грн.

В апеляційній скарзі СТОВ «Дружба-Нова» просить рішення суду першої інстанції скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши на його користь заборгованість за 2023-2024 роки в загальному розмірі: 13 290,26 грн з відрахуванням необхідних обов`язкових податків і платежів; пеню за порушення строків виплати орендної плати за 2023-2024 роки в загальному розмірі 938,84 грн; 3% річних за порушення строків виплати орендної плати за 2023-2024 роки в загальному розмірі 315,61 грн, інфляційні втрати за порушення строків виплати орендної плати за 2023-2024 роки в загальному розмірі 1 098,87 грн. В задоволенні інших позовних вимог заявник просить відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції безпідставно застосував доктрину contra proferentem до спірних правовідносин, а також при визначенні порядку індексації орендної плати керувався нормами права, які регулюють подібні правовідносини, що на думку відповідача, суперечить положенням чинного законодавства України та змісту укладеного з позивачем договору оренди.

СТОВ «Дружба-Нова» зазначає, що сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов і відповідно до п. 4.1 вказаного договору оренди визначили, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.5. договору), що в грошовому виразі складає 6 476,02 грн за один повний рік користування земельною ділянкою та з урахуванням індексації. Договір оренди землі не містить положень щодо можливості обрахунку розміру орендної плати із застосуванням розміру проіндексованої орендної плати за попередній рік. Зміст п. 4.1 договору чітко указує на необхідність застосування індексу інфляції попереднього року до базової орендної плати, установленої договором, для розрахунку плати поточного року. Таким чином, сторони не передбачали у договорі оренди застосованих позивачем та судом правил обчислення орендної плати з урахуванням індексації.

Скаржник указує, що оскільки сторони передбачили необхідність індексації при визначенні розміру орендної плати за поточний рік користування, то вона має проводитися шляхом множення розміру орендної плати, визначеного в договорі, на коефіцієнт індексації за певний рік. Тобто сторонами в договорі чітко визначено обрахунок розміру орендної плати, який здійснюється з урахуванням індексів інфляції, однак суд першої інстанції неправильно розтлумачив умови укладеного між сторонами договору.

СТОВ «Дружба-Нова» вважає хибним висновок суду першої інстанції про можливість застосування до спірних відносин положень ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» за аналогією закону через те, що відносини щодо індексації соціальних виплат, які врегульовані цим законом, та відносини щодо орендної плати за землю між приватними суб`єктами, є принципово різними за правовою природою, метою та суб`єктним складом. Перші спрямовані на соціальний захист населення, другі на врегулювання договірних відносин, які мають на меті отримання прибутку. А тому у даному випадку у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченої статтею 8 ЦК України.

Наголошує, що у цій справі відносини врегульовано як договором (п. 4.1), так і спеціальним законом - ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», яка прямо допускає встановлення порядку індексації у договорі.

Стверджує, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу на неправильність ототожнення механізму обрахунку орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що визначений в договорі оренди та ЗУ «Про оренду землі» зі збільшенням суми основного зобов`язання з урахуванням індексів інфляції, згідно зі ст. 625 ЦК України, як компенсаційним заходом впливу на порушника зобов`язання.

Звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції в обрахунках інфляційних втрат взяв більший період, фактично вийшовши за межі позовних вимог.

Відповідач наводить власні розрахунки, за якими розмір заборгованості з проіндексованої орендної плати за договором оренди становить: за 2023 рік 6 806,30 грн, за 2024 рік 6 483,96 грн., а тому, виходячи з зазначених сум:

- пеня за період з 11.04.2024 по 30.06.2024 становить 409,12 грн; 3% річних за період з 31.12.2023 по 11.04.2025 становить 261,25 грн, інфляційні втрати за період з 01.01.2024 по 28.02.2025 становить 968,57 грн;

- пеня за період з 31.12.2024 по 11.04.2025 становить 529,72 грн; 3% річних за період з 31.12.2024 по 11.04.2025 становить 54,36 грн, інфляційні втрати за період з 01.01.2025 по 28.02.2025 становить 130,30 грн.

З огляду на викладені розрахунку звертає увагу, що загальний розмір заборгованості за 2023-2024 роки за договором оренди землі становить 13 290,26 грн з відрахуванням необхідних обов`язкових податків і платежів, пеня за порушення строків виплати орендної плати 938,84 грн, 3% річних за порушення строків виплати орендної плати 315,61 грн та інфляційні втрати за порушення строків виплати орендної плати 1 098,87 грн.

Указує, що товариством укладено договір про надання правової (правничої) допомоги з адвокатським об`єднанням «Правнича Колегія» та додаткову угоду до цього договору, за умовами яких у даній справі правова допомога надається адвокатом Литвиненко Д.Г., а розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 5 000,00 грн, докази обґрунтування і понесення яких будуть надані відповідачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, залишити рішення суду першої інстанції без змін та зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн.

Зазначає, що у договорі оренди землі не зафіксовано конкретний механізм нарахування індексації на суму орендної плати, чи обмеження у її нарахуванні, а лише зазначено обов`язок, передбачений ст. 21 ЗУ «Про оренду землі», а тому необхідно керуватися нормами права та законодавством, що регулюють подібні відносини.

На думку сторони позивача, СТОВ «Дружба-Нова» намагається довільно витлумачити норму укладеної угоди, не врахувавши, що у договорі не конкретизовано, який саме метод є правильним.

Уважає, що єдиним правильним методом, який має застосовуватися до обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації, саме кумулятивним (наростаючим) методом, що базується не лише на тлумаченні умов договору, а й на системному аналізі законодавства та судової практики, викладеної, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №925/457/23. Тож суд правомірно застосував кумулятивний метод індексації орендної плати.

ОСОБА_1 категорично не погоджується з розміром витрат на правничу допомогу, що заявлений апелянтом, вважає їх неспівмірними із сумою заборгованості та вказує, що представником не було витрачено багато часу на опрацювання документів, вона веде дану справу з лютого 2025 року, а також супроводжує й інші аналогічні справи апелянта з подібних правовідносин, нею підготовлена лише апеляційна скарга, а великого об`єму документів не опрацьовувалося і не готувалося.

Позивач вважає, що витрати на правову допомогу апелянта це його особисті витрати за те, що він недобросовісно поставився до виконання власних зобов`язань за договором, два роки не сплачував орендну плату, ігнорував усі звернення, листи та претензії щодо сплати заборгованості на протязі одного року, у зв`язку з чим позивачу довелося звернутися до суду для відновлення свого порушеного права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що:

- договором оренди землі визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою становить 9% від її нормативної грошової оцінки, зазначеної в п. 2.5 цього договору (129 520,43 грн), що в грошовому виразі складає 6 476,02 грн за один повний рік користування земельною ділянкою (п. 4.1). Цим же пунктом передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, тобто договором оренди від 14.10.2014 передбачено, що обчислення розміру орендної плати має бути саме з урахуванням індексації;

- формула та порядок обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації за договорами оренди землі законодавством не передбачені, а тому слід керуватися нормами права, які регулюють подібні відносини, а саме абз. 2 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абз. 5 п. 4 Постанови КМУ від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

- встановлення компетентним органом (КМУ) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що «вартість грошей з індексом інфляції за попередній період» є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період; розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній період у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний період та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому періоді).

Однак погодитись з такими висновками районного суду апеляційний суд не може, зважаючи на наступне.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 6,526 га з кадастровим номером :05:000:0014 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер 1375, виданого 10.08.2021 приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Пушкарьовою-Гезердава Н.О., що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 16).

14.10.2014 між ОСОБА_2 (спадкодавиця позивача) та СТОВ «Дружба-Нова» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с. 10-15).

Відповідно до п.п. 1.1., 2.2. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Богданівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області. Кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0014.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,53 гектарів, у тому числі рілля 6,53 гектарів.

Орендодавець засвідчує, що на земельній ділянці, яка передається в оренду за цим договором не знаходяться об`єкти нерухомого майна (будинки, будівлі, споруди т.ін.) та немає інших об`єктів інфраструктури (лінійних споруд, доріг, майданчиків з твердим покриттям т.ін.) (п. 2.3. договору).

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що передається в оренду за цим договором, становить 129 520,43 грн в цінах 2014 року (п. 2.5. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що цей договір укладено строком на 10 років, починаючи із дня набрання чинності цим договором (з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством), з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою.

Відповідно до п. 4.1. договору орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.5. договору), що в грошовому виразі складає 6 476,02 грн за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідно до п. 4.2 договору, орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, зазначений в даному договорі. За згодою сторін, орендна плата за користування об`єктом оренди може сплачуватися орендарем на користь орендодавця у натуральній (сільськогосподарською продукцією) або у відробітковій (роботами, послугами) формі. Передача продукції та/або надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами (накладними, відомостями, актами приймання-передачі та/або іншими документами), які підтверджують факт виконання орендарем свого зобов`язання по сплаті орендної плати.

Орендна плата виплачується орендарем у встановленому п.1.4 цього договору розмірі за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб, обчисленого (нарахованого та утриманого), згідно з вимогами чинного податкового законодавства (п. 4.3. договору).

Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, на протязі поточного календарного року, за який здійснюється оплата, в строк до 30 грудня року, за який здійснюється оплата (п. 4.4. договору).

Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу.

Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Чернігівській області від 11.12.2024 №148/ЗПІ/25-01-24-01-09, наданою на запит ОСОБА_1 від 28.11.2024 б/н, згідно з даними Додатку 4 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, поданого СТОВ «Дружба-Нова», за ознакою доходу 195 «надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис» відображено:

- за 4-й квартал 2023 року (грудень 2023 року): сума нарахованого доходу 13 588,76 грн, сума виплаченого доходу 0 грн, сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб 2 445,98 грн, сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб 2 445,98 грн, сума нарахованого військового збору 203,83 грн, сума перерахованого військового збору 203,83 грн;

- за 3-й квартал 2024 року (вересень 2024 року): сума нарахованого доходу 12 326,42 грн, сума виплаченого доходу 0 грн, сума нарахованого податку на доходи фізичних осіб 2 218,76 грн, сума перерахованого податку на доходи фізичних осіб 2 218,76 грн, сума нарахованого військового збору 184,90 грн, сума перерахованого військового збору 184,90 грн (а.с. 23-24).

10.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до СТОВ «Дружба-Нова» з листом про виплату йому орендної плати за 2023-2024 роки (а.с. 17-20).

Відповідно до інформації про нарахування та виплату орендної плати по орендодавцю ОСОБА_1 , наданої СТОВ «Дружба-Нова» за 2023 рік позивачу нараховано, але не виплачено 13 588,76 грн, за 2024 рік 12 326,42 грн (а.с. 122).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі можуть зазначатися інші умови.

За змістом ст. 21 Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового Кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 Закону).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 ЦК України. У ч. 3 та 4 ст. 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: мети правочину, змісту попередніх переговорів, усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш у правовідносинах між собою), звичаїв ділового обороту; подальшої поведінки сторін; тексту типового договору; інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 ЦК України).

Тлумачення ч. 2 ст. 632 ЦК України свідчить, що в цій нормі закріплено принцип стабільності (або відносної неможливості зміни) встановленої сторонами ціни, що є проявом обов`язковості виконання умов договору. У ч. 2 ст. 632 ЦК України допускається наявність винятків, які можуть бути встановлені договором або законом. При цьому в законі або ж договорі обов`язково мають бути визначені як випадки зміни ціни, так і умови такої зміни (постанова Верховного Суду від 19 серпня 2019 року в справі № 395/499/16-ц).

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном (ч. 3 ст. 762 ЦК України). Аналіз цієї норми дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації. Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати, визначеного умовами договору, на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування (постанова Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18).

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі»).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість, добросовісність та розумність (ч. 3 ст. 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі № 180/1735/16-ц).

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

З огляду на вищенаведені приписи закону та обставини справи, колегія суддів уважає, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по індексованій орендній платі за землю.

Так, відповідно до п. 4.1 додаткової угоди орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.5. договору), що в грошовому виразі складає 6 476,02 грн за один повний рік користування земельною ділянкою.

Цим же пунктом визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Орендна плата за користування земельною ділянкою повинна сплачуватися орендарем на користь орендодавця щорічно в строк до 30 грудня поточного року користування.

Як зазначалось вище вирішуючи питання щодо обчислення індексації районний суд виходив з того, що:

а) договором оренди від 14.10.2014 передбачено, що обчислення розміру орендної плати має бути саме з урахуванням індексації;

б) формула та порядок обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексації за договорами оренди землі законодавством не передбачені, а тому слід керуватися нормами права, які регулюють подібні відносини, а саме ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абз. 5 п. 4 Постанови КМУ від 17.07.2003 №1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення»;

в) розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній період у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний період та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому періоді).

Проте, апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що умови укладених між сторонами договорів можна розтлумачити за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Зокрема, ч. 3 ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. У договорі оренди від 14 жовтня 2014 року сторони погодили, що розмір орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Звернувшись з позовом, ОСОБА_1 уважав, що договором оренди землі передбачено індексацію орендної плати, яка має обчислюватись кумулятивно, а СТОВ «Дружба-Нова», заперечуючи проти позову, наполягало на необхідності множення суми орендної плати, вказаної у п. 4.1 договору, на щорічний індекс інфляції.

Пунктом 14.6 укладеного договору сторони підтвердили, що він не носить характеру фіктивного та удаваного правочину. Сторони свідчать, що цей договір укладено ними не під впливом помилки, обману, насильства або тяжких обставин.

Згідно з пунктом 12.5. договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього договору.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів того, що дійсним наміром ОСОБА_2 , правонаступником якої є позивач, при вчиненні правочину було отримання орендної плати з нарахуванням індексу інфляції на проіндексовану орендну плату за попередній рік, а також того, що за усталеною практикою відносин відповідача з іншими орендодавцями за аналогічних умов договорів виплата орендної плати здійснювалась кумулятивно.

У позові Мироненко Р.В. розрахунок заборгованості по сплаті орендної плати здійснив, пославшись на умови укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ «Дружба-Нова» договору оренди, і не навів відповідних положень законодавства на користь свого розрахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив про правильність застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» за аналогією закону, зазначивши, що в тексті договору відсутній конкретний механізм розрахунку індексації.

Апеляційний суд погоджується з доводами відповідача про неможливість застосування до спірних правовідносин положень наведеного вище закону з огляду на те, що орендна плата за землю не може бути об`єктом індексації в розумінні ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». На користь такого висновку свідчить характер цієї виплати, яка здійснюється один раз на рік за цивільно-правовою угодою, і не підпадає під поняття «грошові доходи громадян».

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.

Наведений перелік грошових доходів, які підлягають індексації, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Кабінетом Міністрів України не ухвалювалось рішення про включення до об`єктів індексації орендної плати за договорами оренди земельних ділянок.

Індексація доходів за ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» проводиться не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях, в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст. 3, 4 Закону). Проте умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що сторони, ураховуючи принцип належного виконання зобов`язання, домовились про те, що орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцеві орендну плату з застосуванням індексу інфляції, як про це йдеться у договорі. Нарахування та сплату орендної плати за користування належною ОСОБА_1 земельною ділянкою СТОВ «Дружба-Нова» проводило без застосування індексу інфляції, що стороною відповідача не заперечується.

Позивач наполягав на тому, що орендна плата підлягає обрахуванню шляхом множення чергового платежу на сукупний індекс інфляції з дня укладення договору оренди. Натомість, відповідач вважав, що відповідно до умов договорів оренди землі орендар не був зобов`язаний самостійно змінювати розмір орендної плати.

Посилання позивача на необхідність застосування судом висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №925/457/23, не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеній справі та справі, що переглядається апеляційним судом, установлено різні фактичні обставини. У справі №925/457/23 за умовами договору орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця, в той час як у даній справі №731/144/25 орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється за погодженням сторін у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (п. 2.5. договору), що в грошовому виразі складає 6 476,02 грн за один повний рік користування земельною ділянкою.

Апеляційний суд доходить висновку про те, що з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди землі, на користь його дійсності, чинності та виконуваності, зокрема пункту 4.1 договору (щодо розміру орендної плати та застосування індексації) індексована орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0014 становить:

за 2023 рік 6 806,30 грн (6 476,02 (орендна плата) х 1,266 (індекс інфляції станом на 01 січня 2023 року);

за 2024 рік 6 483,96 грн (6 476,02 (орендна плата) х 1,104 (індекс інфляції станом на 27 листопада 2024 року).

Отже, заборгованість з виплати індексованої орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :05:000:0014 за 2023-2024 роки становить 13 290,26 грн.

Щодо стягнення пені за прострочення виконання зобов`язань за період з 11 квітня 2024 року по 31 квітня 2025 року

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1 , 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 4.6 додаткової угоди у разі несвоєчасної сплати орендної плати у термін, що передбачений цим договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Сума пені за порушення строків виплати орендної плати розраховується за формулою: сума боргу х розрахункову ставку пені в процентах річних х кількість днів прострочення зобов`язань / кількість днів у календарному році, а саме:

- за період з 11 квітня 2024 року по 30 червня 2024 року 409,12 грн: (6 806,30 грн сума боргу х 15 днів з 11 квітня 2024 року по 25 квітня 2024 року х 29,0% (14,5% х 2) подвійна облікова ставка НБУ/366 днів у 2024 році = 80,89 грн; 6 806,30 грн сума боргу х 49 днів з 26 квітня 2024 року по 13 червня 2024 року х 27,0% (13,5% х 2) подвійна облікова ставка НБУ/366 днів у 2024 році = 246,03 грн; 6 806,30 грн сума боргу х 17 днів з 14 червня 2024 року по 30 червня 2024 року х 26,0% (13,0% х 2) подвійна облікова ставка НБУ/366 днів у 2024 році = 82,20 грн);

- за період з 01 січня 2025 року по 11 квітня 2025 року 524,94 грн (6 483,96 грн сума боргу х 23 дні з 01 січня 2025 року по 23 січня 2025 року х 27,0% (13,5% х 2) подвійна облікова ставка НБУ/365 днів у 2025 році = 110,32 грн; 6 483,96 грн сума боргу х 42 дні з 24 січня 2025 року по 06 березня 2025 року х 29,0% (14,5% х 2) подвійна облікова ставка НБУ/365 днів у 2025 році = 216,37 грн, а разом 409,12 грн; 6 483,96 грн сума боргу х 36 дні з 07 березня 2025 року по 11 квітня 2025 року х 31,0% (15,5% х 2) подвійна облікова ставка НБУ/365 днів у 2025 році = 198,25 грн).

Таким чином, сума пені складає 934,06 грн (409,12 грн + 524,94 грн).

Щодо стягнення відповідальності за ст. 625 ЦК України

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

За змістом ст. 509, 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Позивач просить нарахувати інфляційні збитки та 3% річних.

Сума інфляційних збитків, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 , розраховується за формулою: (сума боргу х сукупний індекс інфляції)/100% - сума боргу і становить 1 314,73 грн (1 085,20 грн + 229,53 грн), а саме:

- сукупний індекс інфляції за період з 01 січня 2024 року по 11 квітня 2025 року становить: 100,40% ? 100,30% ? 100,50% ? 100,20% ? 100,60% ? 102,20% ? 100,00% ? 100,60% ? 101,50% ? 101,80% ? 101,90% ? 101,40% ? 101,20% ? 100,80% ? 101,50% = 115,944%. Інфляційні збитки за указаний період з суми боргу 6 806,30 грн складають: 6 806,30 грн х 115,944% - 6 806,30 грн = 1 085,20 грн;

- сукупний індекс інфляції за період з 01 січня 2025 року по 11 квітня 2025 року становить: 101,20% ? 100,80% ? 101,50% = 103,540%. Інфляційні збитки за указаний період з суми боргу 6 483,96 грн складають: 6 483,96 грн х 103,540% - 6 483,96 грн = 229,53 грн.

Вирахування 3% річних здійснюється за формулою: сума боргу х 3% річних/100% х кількість днів/кількість днів у році та становить 314,52 грн (260,69 грн + 53,83 грн), а саме:

- за період з 01 січня 2024 року по 11 квітня 2025 року 3% річних становить 260,69 грн (6 806,30 сума боргу х 3% річних/100% х 366 кількість днів з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року/366 кількість днів у 2024 році = 204,19 грн) + (6 806,30 сума боргу х 3% річних/100% х 101 кількість днів з 01 січня 2025 року по 11 квітня 2025 року/365 кількість днів у 2025 році = 56,50 грн);

- за період з 01 січня 2025 року по 11 квітня 2025 року 3% річних становить 53,83 грн (6 483,96 сума боргу х 3% річних/100% х 101 кількість днів з 01 січня 2025 року по 11 квітня 2025 року/365 кількість днів у 2025 році = 53,83 грн).

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу СТОВ «Дружба-Нова» належить задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості по орендній платі за 2023-2024 роки у сумі 13 290,26 грн, пені за прострочення виконання зобов`язання в сумі 934,06 грн, інфляційних збитків у сумі 1 314,73 грн, 3% річних від простроченої суми заборгованості у сумі 314,52 грн, а всього 15 853,57 грн.

Щодо розподілу судових витрат

У позовній заяві ОСОБА_1 просив стягнути з СТОВ «Дружба-Нова» витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211,20 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється за результатом розгляду справи по суті позовних вимог.

При поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на 38,50% (15 853,57 грн х 100% / 41 182,80 грн (34 572,35 грн + 2 438,79 грн + 805,21 грн + 3 366,45 грн)), стягненню з СТОВ «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 підлягає 466,31 грн (1 211,20 грн х 38,50%) судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

При зверненні з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції СТОВ «Дружба-Нова» сплатило 1 453,44 грн (а.с. 184) судового збору. У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги товариства на 99,18% (25 329,93 грн х 100% / 25 539,22 грн), виходячи з такого:

41 182,80 грн (ціна позову) 15 643,58 грн (визнана відповідачем в апеляційній скарзі сума) = 25 539,22 грн (оспорювана сума);

41 182,80 грн (ціна позову) 15 853,57 грн (задоволена сума позовних вимог) = 25 329,93 грн (відхилена сума позовних вимог).

Отже стягненню з ОСОБА_1 на користь СТОВ «Дружба-Нова» підлягає 1 441,52 грн (1 453,44 грн х 99,18%) судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 141, 367, 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» задовольнити частково.

Рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, пені, інфляційних витрат та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди від 14.10.2014 за 2023-2024 роки у сумі 13 290,26 грн з відрахуванням необхідних обов`язкових податків і платежів, пеню за прострочення виконання зобов`язання у сумі 934,06 грн, інфляційні збитки у сумі 1 314,73 грн та 3% річних від простроченої суми заборгованості у сумі 314,52 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 466,31 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» 1 441,52 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», місце знаходження: 17600, селище Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, вул. Костянтина Кропиви, 59; .

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

Н.В. Шитченко