П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року

м. Рівне

Справа № 569/3531/25

Провадження № 22-ц/4815/1227/25

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Харечко С.П.

Час, дата і місце ухвалення рішення суду першої інстанції:

об 11 год. 51 хв. 24 червня 2025 року в м. Рівне

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 25 червня 2025 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року у цивільній справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2025 року в суд звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ) з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у сумі 8 984,07 гривень.

Мотивуючи позов, позивач посилався на те, що ОСОБА_1 , будучи пільговиком категорії "Учасник бойових дій", подав звернення про внесення відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, та надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг. У зверненні зазначав і про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 травня 2024 року відповідач подав повторне звернення на надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, де учасниками зазначав і про ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, дві пільги були нараховані на адресу: АДРЕСА_1 , оскільки остання також мала певні пільги.

Водночас 01 січня 2023 року дружина відповідача - ОСОБА_2 звернулася із заявою про поновлення виплати житлової субсидії, за адресою: АДРЕСА_2 . Тому з`ясувалось про необхідність припинення виплати пільги ОСОБА_1 з 01 січня 2023 року, оскільки учасники звернення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримують субсидію з 01 січня 2023 року. Так, механізм надання громадянам у грошовій формі пільг на оплату житлово- комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу визначається Порядком надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 № 373 (далі - Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку для призначення пільг пільговики, які перебувають на обліку в Реєстрі осіб, які мають право на пільги, звертаються з відповідною заявою про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу, починаючи з 1 грудня 2022 року до органів Пенсійного фонду України. Заяви з необхідними документами до 30 листопада 2022 року приймалися від заявників структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Відповідно до цього ж пункту заявник, у разі виникнення обставин, що впливають на надання пільг та їх розмір (зокрема, зміни складу членів сім`ї, на яких поширюються пільги), зобов`язаний подати протягом 30 календарних днів до уповноваженого органу нову заяву.

Проте ОСОБА_1 свого обов`язку не виконав, чим порушив зазначену норму законодавства. Так, пунктом 6 Порядку передбачено, що якщо в одному приміщенні право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають кілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснюється одному із таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків. Тобто чинним законодавством чітко визначено, що якщо декілька членів сім`ї, які проживають разом, мають право на пільги на комунальні платежі, пільги надаються тільки одному із членів сім`ї. Між тим, і чоловік - відповідач у справі, і дружина звернулися із заявами про надання пільг їм обом. Внаслідок таких неправомірних дій за період з 01 січня 2023 по 30 жовтня 2023 року утворилася переплата у сумі 8 984,07 гривень. Тобто вказана сума грошових коштів підлягає поверненню на підставі недобросовісного набуття коштів відповідно до ст. 1215 ЦК України, адже саме дії ОСОБА_1 , що полягали у поданні заяви на призначення субсидії за відсутності на те права, мають ознаки недобросовісності.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року ГУ ПФУ в задоволенні позову до ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов такого висновку через те, що в силу вимог ст. 1215 ЦК України призначена житлова субсидія не підлягає поверненню як безпідставно набута, за виключеннями лише двох випадків: 1) коли виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; 2) у разі недобросовісності з боку набувача. Однак позивач не довів недобросовісності у діях відповідача як набувача субсидії, а тому відсутні підстави для повернення отриманих нею коштів.

Окрім цього, суд звернув увагу на те, що саме на уповноважений орган покладається обов`язок визначати право особи на отримання житлової субсидії на наступний період. У разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для надання субсидії, або отриманих при вирішенні питання про призначення субсидії на наступний період, надано право робити запити та отримувати інформацію, до переліку якої входить також інформація про склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб, яка впливає на вирішення уповноваженим органом питання про право особи на житлову субсидію та її розмір. Лише після дотримання цих дій ГУ ПФУ мав приймати рішення про призначення субсидії або відмову.

На рішення суду ГУ ПФУ подано апеляційну скаргу, де, покликаючись на незаконність і необґрунтованість, які полягали в порушенні норма процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалося про те, що при ухваленні оскаржуваного рішення проігноровано: 1) пункт 3 Порядку, відповідно до якого заявник, у разі виникнення обставин, що впливають на надання пільг та їх розмір (зокрема, зміни складу членів сім`ї, на яких поширюються пільги), зобов`язаний подати протягом 30 календарних днів до уповноваженого органу нову заяву; 2) пункт 6 Порядку, де вказано, що якщо в одному приміщенні право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають кілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснюється одному із таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків.

Натомість з огляду на вказані норми ОСОБА_1 взагалі не мав права звертатися із заявою та іншими документами щодо призначення пільги, адже інший член сім`ї вже отримував пільги. При цьому позивач зважав на те, що пунктами 125 та 127 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення) визначено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому, п`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку. Водночас підлягала застосуванню й норма ч. 1 ст. 1212 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Оскільки сума у 8 984,07 гривень отримана відповідачем у зв`язку з невчасним повідомленням про учасників звернення, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то ця обставина свідчить про недобросовісність набувача ОСОБА_1 .

У поданому відзиві представник відповідача адвокат Воронюк К.Ю. просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити оскаржуване рішення без змін. На її переконання, правильність вирішення спору судом узгоджується з усталеною правозастосовною практикою Верховного Суду, відповідно до якої не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому ОСОБА_1 категорично заперечував наявність будь - яких зловживань, неправомірних дій або умислу щодо отримання надміру виплачених коштів.

Між тим, спірна переплата виникла винятково з причин, що не залежали від волі та поведінки відповідача. Так, ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій, спрямованих на отримання подвійної виплати, не надавав неправдивих або неповних відомостей, не приховував обставин, які могли вплинути на обсяг чи порядок виплат. Будь-яка інформація, необхідна для призначення і виплат пільг, знаходилася в розпорядженні органу Пенсійного фонду України та надавалася у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи автора апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Як з`ясовано судом, ОСОБА_1 є пільговиком категорії "Учасник бойових дій" на підставі посвідчення серія НОМЕР_1 від 06 листопада 2015 року та 26 квітня 2019 року звернувся із зверненням за №5612_105503 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) про внесення відомостей до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, та надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг. В учасниках звернення пільговика зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 липня 2020 року у справі №569/2056/20 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

В подальшому, 01 жовтня 2023 року, ОСОБА_2 звернулася із заявою про виплату житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_3 , та зазначила як члена сім`ї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із зверненням за №30013 на надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , де членом сім`ї зазначив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки від 13 червня 2025 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мірющенка 5А" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично проживали без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2016 року по лютий 2020 року без реєстрації.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з того приводу, що відповідач не мав право отримувати відповідні соціальні пільги з 01 січня 2023 року, адже з цього часу їх отримували ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . При цьому відповідно до пункту 6 Порядку, якщо в одному приміщенні право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають кілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснюється одному із таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків.

Так, умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій визначаються Положенням.

Житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян (пункт 72 Положення).

Для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; у випадках, визначених абзацом восьмим пункту 60 цього Положення, - чеки, квитанції, що підтверджують проведення особою платежів за житлово-комунальні послуги, або інші документи, в яких зазначено відомості, що підтверджують надання домогосподарству житлово-комунальних послуг; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності) або договір позички (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби). Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання (пункт 43 Положення).

Уповноважені органи мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням (пункт 56 Положення).

У випадках, зазначених в абзацах четвертому - дев`ятому пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. У разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період уповноважений орган може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків (пункт 125 Положення).

У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку (пункт 127 Положення).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року № 1041 "Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України", починаючи з 1 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Перед прийняттям рішення про призначення житлових субсидій уповноважений орган, яким є Пенсійний фонд України, має право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням, як це передбачено пунктом 56 Положення.

Отже, на особу (заявника) покладається лише обов`язок зібрання та подачі певного (визначеного) переліку документів, тоді як уповноважена особа має перевірити надану інформацію на предмет наявності правових підстав для виплати субсидії та у разі надання заявником недостовірної інформації, прийняти рішення про відмову у призначенні житлової субсидії, як то передбачено пунктом 60 Положення.

За змістом частини першої ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України).

Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних правовідносин до застосування не підлягають норми, на яких наполягав позивач, а саме ст. 1215 ЦК України, суд попередньої інстанції обґрунтовано відмовив ГУ ПФУ в задоволенні позову до ОСОБА_1 .

Законодавство встановлює лише два виключення із відповідно правила, на застосуванні якого наполягало ГУ ПФУ: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року при розгляді справи № 545/163/17 та постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц зазначено, що: "правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум".

Проте матеріали справи не містять відомостей, а позивачем усупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення субсидії та сам факт здійснення надміру виплачених коштів здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а, отже, виплачені суми грошових коштів не підлягають поверненню.

Не містять матеріали справи й підтвердження рахункової помилки платником. Незважаючи на те, що в національному законодавстві відсутнє визначення поняття "рахункова помилка", у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про працю" надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період.

Разом з тим відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок заінтересованої особи. У справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі".

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Тому за цих обставин колегія суддів вважає відсутніми підстави для скасування оскаржуваного рішення з мотивів, наведених у апеляційній скарзі.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.О. Гордійчук

Н.М. Ковальчук