Справа № 991/9831/25
Провадження № 2-з/991/38/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

25 вересня 2025 року, місто Київ.

Найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів) [1-2].

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі: головуючого судді Ткаченка О.В., суддів Крикливої Т.Г. і Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Волкової М.А.

Імена (найменування) учасників справи (найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб) [1-3].

Позивач - прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макар Олег Ігорович, який діє в інтересах держави Україна (0135, місто Київ, вулиця Ісаакяна, 17).

Відповідачі: ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ); ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ); ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

ОПИСОВА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть клопотання, ім`я (найменування) особи, яка його заявила, чи суть іншого питання, що вирішується ухвалою [2-1].

24 вересня 2025 року до провадження зазначеної вище колегії суддів Вищого антикорупційного суду надійшла заява держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара О.І. (надалі - прокурор САП), у якій він просить забезпечити позов, про визнання необґрунтованими активами на суму 2 845 696 грн і стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цих активів (їх вартості).

Зі змісту заяви видно, що Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою при виконанні повноважень, передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 5 ст. 290 ЦПК України, та за результатами опрацювання матеріалів, отриманих від Державного бюро розслідувань, Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) щодо моніторингу способу життя поліцейського- заступника начальника 5-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Ороса Олександра Михайловича встановлено відомості, що можуть свідчити про набуття ним необґрунтованих активів.

Так, позивач стверджує, що під час вжиття заходів щодо виявлення необґрунтованих активів та збору доказів їх необґрунтованості виявлено факт набуття ОСОБА_1 , а також за його дорученням іншими фізичними особами активів з ознаками необґрунтованості вартістю 2 845 696 грн, а саме:

- транспортного засобу марки та моделі Lexus ES 250, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 , вартістю 750000 гривень, право власності на який було зареєстровано 13.06.2020 за ОСОБА_2 (батько ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

- транспортного засобу марки та моделі Mercedez-Benz GLK 220CDI, 2011 року випуску, VIN код: НОМЕР_3 , вартістю 425156 гривень, право власності на який було зареєстровано 19.09.2020 за ОСОБА_4 (теща ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), відповідно до договору купівлі-продажу від 22.03.2025 № 5152/2025/5224914 вказаний автомобіль продано ОСОБА_1 за 250000 грн;

- транспортного засобу марки та моделі Mercedez-Benz GLE 350D, 2017 року випуску, VIN код: НОМЕР_5 , мінімальною ринковою вартістю 1670540 гривень, право власності на який було зареєстровано 20.02.2021 за ОСОБА_3 (мама ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Позивач зазначає, що за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобілі марки та моделі Lexus ES 250, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 і Mercedez-Benz GLE 350D, 2017 року випуску, VIN код: НОМЕР_7 відповідачами на теперішній час відчужено.

За таких обставин, серед вказаних активів є ті, які перебувають у власності відповідачів та є предметом спору, а також ті активи, які вже не перебувають у їх власності, та як наслідок, підлягатиме стягненню вартість цих активів.

У зв`язку з чим, прокурор САП просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на актив, який є предметом спору, а саме транспортний засіб марки та моделі Mercedez-Benz GLK 220CD1, 201 1 року випуску, VIN код: НОМЕР_3 , а також на інші активи відповідачів, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка була придбана ОСОБА_2 26.09.2016 за ціною 864655,45 грн та належить останньому на праві власності;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06), яка була придбана ОСОБА_3 28.05.2021 за ціною 60000грн та належить останній на праві власності.

Таким чином, вартість цих двох об`єктів нерухомості (864655,45 грн. + 60000 грн.) є меншою ніж вартість відчужених транспортних засобів - автомобілів Lexus ES 250, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 і Mercedez-Benz GLE 350D, 2017 року випуску, VIN код: НОМЕР_5

Позивач також зазначає, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи (оформлення майна особи, уповноваженої на виконання функцій держави на інших фізичних осіб, приховування факту володіння ним, надання недостовірних відомостей на запит НАЗК, продаж частини активів після виявлення факту їх необґрунтованості), які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Заяву про забезпечення позову прокурор САП просить розглядати без повідомлення відповідачів.

На підтвердження обставин, зазначених у заяві про забезпечення позову, прокурором було надано: лист НАЗК від 11.10.2024 282-01/76094-24; запит Державного бюро розслідувань на адресу Національної поліції України від 01.07.2024 № 10-3-02-17469; лист Департаменту стратегічних розслідувань НП України від 11.07.2024 № 21065-2024 з додатками: копіями наказів по особовому складу щодо ОСОБА_1 ; реєстраційні картки транспортних засобів і договори купівлі-продажу транспортних засобів; інформаційну довідку з Державного реєстру РПНМ щодо наявності нерухомого майна у власності ОСОБА_1 станом на 22.09.2025; інформаційну довідку з Державного реєстру РПНМ щодо наявності нерухомого майна у власності ОСОБА_2 станом на 22.09.2025; інформаційну довідку з Державного реєстру РПНМ щодо наявності нерухомого майна у власності ОСОБА_3 станом на 22.09.2025; супровідний лист Державного бюро розслідувань від 22.09.2025 № 10-3-02-01-23275 із додатками: реєстраційною карткою транспортного засобу і копією договору купівлі-продажу; копію наказу заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 18.07.2025 № 311к.

Прокурор САП Макар О.І. у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримав та просив задовольнити.

Суд дослідив вимоги заяви про забезпечення позову, а також додані до неї матеріали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Мотиви висновків суду і закон, яким він керувався, постановляючи ухвалу [3-1].

Відповідно до вимог ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів».

Відповідно до статті 41 Конституції України: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 ЦПК України: «Справи про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави розглядаються Вищим антикорупційним судом».

Відповідно до вимог п. 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України: «Позов забезпечується: накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України: «Заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 153 ЦПК України: «Заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, чи на інші активи відповідача, які відповідають вартості оспорюваних активів, розглядається судом не пізніше трьох днів з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд може прийняти рішення про розгляд такої заяви без повідомлення відповідача, у разі якщо позивач у заяві наведе у достатньому обсязі дані про те, що внаслідок такого повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу».

Відповідно до вимог ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 та ч. 4 ст. 290 ЦПК України: «Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави подається та представництво держави в суді здійснюється прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури. У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави щодо активів працівника Національного антикорупційного бюро України, прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури чи активів, набутих іншими особами в передбачених цією статтею випадках, звернення до суду та представництво держави в суді здійснюються прокурорами Генеральної прокуратури України за дорученням Генерального прокурора. Позов пред`являється щодо: активів, набутих після дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації незаконних активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і покарання за набуття таких активів", якщо різниця між їх вартістю і законними доходами особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набрання чинності зазначеним Законом, але не перевищує межу, встановлену статтею 368-5 Кримінального кодексу України. Для визначення вартості активів, зазначених у частині другій цієї статті, застосовується вартість їх набуття, а у разі їх набуття безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, мінімальна ринкова вартість таких або аналогічних активів на дату набуття. Позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави може бути пред`явлено до особи, яка, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, набула у власність активи, зазначені у частині другій цієї статті, та/або до іншої фізичної чи юридичної особи, яка набула у власність такі активи за дорученням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або якщо особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може прямо чи опосередковано вчиняти щодо таких активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 292 ЦПК України: «У разі неможливості звернення стягнення на активи, визнані необґрунтованими, на відповідача покладається обов`язок сплатити вартість таких активів або стягнення звертається на інші активи відповідача, які відповідають вартості необґрунтованих активів».

Вимоги заяви щодо її розгляду без повідомлення відповідачів суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що у разі повідомлення відповідачів про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову, вони, для збереження активів, можуть вжити заходів по їх відчуженню, що, в свою чергу, унеможливить застосування заходу забезпечення позову, а у випадку визнання активів необґрунтованими - стягнення наявних на цей час активів та значно ускладнить виконання судового рішення в частині стягнення вартості активів, які вже не перебувають у власності відповідачів. У зв`язку з чим, судом прийнято рішення про розгляд заяви про забезпечення позову Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення у дохід держави без повідомлення відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Щодо вимог заяви про забезпечення позову Спеціалізованої антикорупційної прокуратури про визнання необґрунтованими активами шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору, а також інші активи відповідачів, які відповідають вартості частини активів - предмету спору, які вже не перебувають у їх власності, суд зазначає наступне.

Прокурор у своїй заяві про забезпечення позову зазначає як відповідачів:

- ОСОБА_1 , який на думку прокурора, набув необґрунтовані активи, а також надавав доручення на набуття таких активів іншим фізичним особам, та міг прямо чи опосередковано вчиняти щодо цих активів дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними, перебуваючи на посаді заступника начальника 5-го відділу (боротьби з організованими групами з ознаками корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області, тобто будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»;

- ОСОБА_2 , яка є близькою особою (батьком) ОСОБА_1 та здійснив придбання активу, щодо якого ОСОБА_1 міг прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

- ОСОБА_3 , яка є близькою особою (матір`ю) ОСОБА_1 та здійснила придбання активу, щодо якого ОСОБА_1 міг прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними.

Зі змісту заяви про забезпечення позову, а також доданих до неї матеріалів видно, що активом, який є предметом спору та щодо обґрунтованості набуття якого відповідачем у прокурора існує обґрунтований сумнів є рухоме майно - транспортний засіб марки та моделі Mercedez-Benz GLK 220CDІ.

При цьому, враховуючи те, що частина активів, які позивач вважає необґрунтовано набутими, наразі не перебуває у власності відповідачів, (транспортного засобу марки та моделі Lexus ES 250, 2016 року випуску, VIN код: НОМЕР_1 та транспортного засобу марки та моделі Mercedez-Benz GLE 350D, 2017 року випуску, VIN код: НОМЕР_5 ) на думку прокурора, існує потреба також в арешті іншого нерухомого майна (квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , та квартири за адресою: АДРЕСА_5 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 ), з огляду на те, що виконання у майбутньому судового рішення шляхом звернення стягнення на доходи боржників буде істотно ускладненим, оскільки їхні доходи є незначними порівняно із вартістю необґрунтованих активів.

У відповідності до постанови Верховного Суду у справі № 760/34352/21 від 23.12.2022, суд, вирішуючи питання про забезпечення позову, має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що актив, який є предметом спору, щодо обґрунтованості набуття якого у майбутньому буде заявлено цивільний позов, є транспортний засіб марки та моделі Mercedez-Benz GLK 220CDІ, право власності на які зареєстроване за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ), а тому існують законні підстави для накладення арешту на це майно.

Зазначені активи можуть бути визнані необґрунтованими та стягнуті в дохід держави. Отже є правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в цій категорії справ (ч. 3 ст. 151 ЦПК України). В той же час, питання щодо обґрунтованості цього твердження та вимог прокурора вирішуватиметься за результатами розгляду справи відповідно до ст. 291 ЦПК України.

Разом з тим, суд також звертає увагу на вимоги п. 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, за якими позови у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави забезпечуються накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Суд, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 290 ЦПК України, а також наявності ризику відчуження та ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, вважає наявними підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на інше майно, належне на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (з огляду на співмірність його вартості позовним вимогам), яке прокурор не визначає як необґрунтовані активи.

Стосовно втручання у права та інтереси відповідачів суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»), тобто має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право розпоряджатись ним на певний час до вирішення судом спору по суті. Такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як власників майна, оскільки, майно, на яке накладається арешт, залишається у їх володінні та користуванні.

Суд зауважує, що арешт майна не є перешкодою для реалізації права користування таким майном, оскільки заборона на користування майном є окремим видом забезпечення позову, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, який у цьому випадку не розглядається.

Узагальнюючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на актив, який є предметом спору: транспортний засіб марки та моделі Mercedez-Benz GLK 220CDI, 2011 року випуску, VIN код: НОМЕР_3 , вартістю 425156 гривень, який на праві власності належить Відповідачу - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , а також на інші активи відповідачів, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06), що на праві власності належить ОСОБА_3 .

Суд також враховує, що згідно із ч. 1 ст. 154 ЦПК України, може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Однак, у цьому випадку суд не вбачає підстав для зустрічного забезпечення, оскільки власник не обмежується у праві володіння та користування майном та, як наслідок, не вбачається наявності жодних збитків, пов`язаних із забезпеченням позову.

Повний текст ухвали про забезпечення позову про визнання необґрунтованими активів було складено 22 жовтня 2025 року у зв`язку із: перебуванням члена колегії, судді Крикливої Т.Г., на лікарняному з 01.10.2025 по 03.10.2025 та у відпустці 13.10.2025; перебуванням головуючого судді Ткаченка О.В. у нарадчій кімнаті з 02.10.2025 по 06.10.2025 та з 08.10.2025 по 10.10.2025; перебуванням членів колегії, суддів Крикливої Т.Г. та Чернової О.В., у відрядженні з 05.10.2025 по 11.10.2025; перебуванням члена колегії, судді Чернової О.В., у відпустці з 13.10.2025 по 21.10.2025.

Суд, з огляду на наведене і керуючись вимогами ст. ст. 149-153, 260, 261, 268, 290-292, 353-354 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення позову прокурора САП про забезпечення позову.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІV].

Висновки суду [4-1].

Суд постановив.

1. Заяву прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макара Олега Ігоровича про забезпечення позову про визнання необґрунтованими активів - задовольнити.

2. Накласти арешт на актив, який є предметом спору:

- транспортний засіб марки та моделі Mercedez-Benz GLK 220CDI, 2011 року випуску, VIN код: НОМЕР_3 , вартістю 425156 гривень, який на праві власності належить Відповідачу - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ,

а також на інші активи відповідачів, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 ;

- квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06), що на праві власності належить ОСОБА_3 .

3. Строк пред`явлення ухвали до виконання - 3 (три) місяці.

4. Стягувачем на підставі цієї ухвали є прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Макар Олег Ігорович, який діє в інтересах держави Україна (, адреса: 01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 17), а боржниками:

- ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

- ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 );

- ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

5. Повний текст ухвали складено 22 жовтня 2025 року.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [4-2].

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили негайно після її підписання. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Олег ТКАЧЕНКО

Судді Тетяна КРИКЛИВА

Олена ЧЕРНОВА