Справа № 645/3426/25
Провадження № 2/645/2084/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В., при секретарі - Циганок В.М., учасники справи: представник позивача - Осадча Т.С, відповідач ОСОБА_1 - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

Позивач ТОВ «ФК «Кредіт-Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7622407 від 17.02.2024 року у розмірі 14932,18 грн..

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 7622407, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 7200,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит. Відповідач зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Відповідно до п. 7.1. Кредитного договору № 7622407 від 17.02.2024 року визначає, Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем даного Договору є Анкета-заява на кредит № 7622407 Позичальника від 17.02.2024 року, що заповнена Відповідачем. 29.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 року. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 7622407 від 17.02.2024 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Сума заборгованості Відповідача становить 14932,18 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 4425,43 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків становить - 10002,75 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить - 504 грн. Відповідачу 23.04.2025 року було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості, яку вона не виконала. Просили позов задовольнити.

Ухвалою Немишлянського районного суду м.Харкова від 02.06.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

12.06.2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов Відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування заперечень зазначає, щовідповідач не визнає факт, що позивач правомірно набув право грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 7622407 від 17.02.2024 року виходячи з наступного. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилається на Реєстр боржників від 29.07.2024 до Договору факторингу №108-МЛ від 29.07.2024 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 14932,18 грн. Позивачем не надано до суду Реєстру боржників від 29.07.2024 року до Договору факторингу №108-МЛ від 29.07.2024 року. Позивач надав до суду договір факторингу №108-МЛ від 29.07.2024 року, за яким відсутня загальна сума прав вимоги, шо відступаються за Договором та ціна продажу, та в не повному обсязі. В свою чергу акт приймання-передачі до договору факторингу також не містить відомості загальної заборгованості за договором факторингу. Також позивачем не надано доказів сплати ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №108-МЛ від 29.07.2024 року, який необхідно сплатити відповідно до п.7.1 Договору факторингу, в день підписання Акта прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта. Відповідач вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставину переходу права вимоги за договором про надання фінансового кредиту № 7622407 від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Також, позивачем не надано суду належних, допустимих і достовірних доказів того, що відповідачу після укладення договору про надання фінансового кредиту № 7622407 від 17.02.2024 року ТОВ «Мілоан» було видано кредит саме в сумах заявлених позовних вимог. Визначення даних сум в кредитних договорах не свідчить про отримання саме в цьому розмірі кредиту відповідачем і виконання кредитодавцем своїх зобов`язань по договорах. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

13.06.2025 року від представника позивача Баранової А.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає, що Товариство не банк, а небанківська (фінансова) установа, відповідно не здійснює відкриття, обслуговування банківських рахунків фізичних осіб, та не має обов`язку формувати облікові документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно Закону «Про банки та банківську діяльність», в тому числі Інструкції затвердженої Постановою НБУ від 27.12.2007 року за №481. Товариство надає послуги з кредитування фізичних осіб, шляхом переказу кредитних коштів на підставі укладеного кредитного договору на банківські реквізити (банківську картку), що вказує сам позичальник в тексті анкети-заяви на отримання кредиту. Товариством на підтвердження здійснення господарської операції щодо Кредитного договору укладеного позивачем надано платіжне доручення від 17.02.2024 року про переказ коштів згідно укладеного Кредитного договору, на підставі вказаного платіжного доручення Товариством здійснюється облік за кредитним договором № 7622407 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІЛОАН». Витяг із реєстру - це письмовий документ, що видається реєстратором і підтверджує запис у реєстрі. Варто зазначити, оскільки це є Витяг з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 року, тому він виготовлений представником позивача. Оскільки в Реєстрі боржників до договору про відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 року містяться персональні данні інших осіб. 29.07.2024 року між ТзОВ «Мілоан» та Позивачем, відповідно до чинного законодавства України, було укладено Договір відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 року (надалі - Договір відступлення права вимоги) (копія наявна у матеріалах справи). Відповідно до умов даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України Позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТзОВ «Мілоан», в тому числі і до Відповідача за кредитним договором. Варто зазначити, що сума та розрахунок заборгованості за кредитним договором № 7622407 від 17.02.2024 року було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан», згідно Договору відступлення прав вимоги № 108-МЛ від 29.07.2024 року. Згідно п. 3.1 (d) Договору відступлення права вимоги вся інформація, яка міститься у реєстрі боржників (додаток №1 до договору відступлення права вимоги) добросовісно передана Кредитором Новому Кредиторові та є повною достовірною, правдивою і співпадає з відомостями, які містяться у Документації і у Договорі та його додатках. З витягу із Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог № 108-МЛ від 29.07.2024 року вбачається, що ТзОВ «Мілоан» передало, а ТзОВ ФК «КредитКапітал» прийняло право вимоги за кредитним договором № 7622407. Таким чином, ТзОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги по кредитному договору № 7622407 від 17.02.2024 року. Доводи Відповідача про те, що позивачем не подано доказів надання грошових коштів на увагу не заслуговують, оскільки на підтвердження надання відповідачу кредиту позивач подав копію платіжного доручення № 123227968 від 17 лютого 2024 року, з якого слідує, що ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 на Кредит рах. № 516874*48 кредитні кошти в сумі 7200 грн. 00 коп., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. Крім того, відповідач з моменту укладення Договору, з приводу невиконання ТОВ «Мілоан» взятих на себе зобов`язань, зокрема не отриманням протягом 3 робочих днів з моменту укладення Договору відправленої товариством суми кредиту на її картковий рахунок, як це передбачено п. 7.1 Договору, до ТОВ «Мілоан» не звертався, а протилежного суду не доведено. Отже, як вбачається з наявних у справі письмових доказів Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитом у строк встановлений згідно умов кредитного договору № 7622407 від 17.02.2024 року.

20.06.2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач зазначає, щоТОВ «ФК «Кредит - Капітал» не надав належні і допустимі докази бухгалтерські документи зарахування та фактичного користування відповідачем кредитними коштами (рух коштів на особовому рахунку позичальника). У справі присутнє платіжне доручення від 17.02.2024 року № 123227968, що ТОВ «Мілоан «перерахувало відповідачу на карту НОМЕР_1 кредитні кошти у розмірі 7200 грн. Вважає, що номер картки не є конфіденційною інформацією, яку варто приховувати. Отже, наданий документ не відображає дійсної банківської операції щодо перерахування коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу ОСОБА_1 , оскільки не містить відповідних реквізитів, передбачених для банківських документів. Розрахунок заборгованості за договором є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит.

Ухвалою суду від 01.07.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування письмових доказів.

01.09.2025 року на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України , судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 17.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №7622407, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у сумі 7200,00 грн., строком на 105 днів з 17.02.2024 року до 01.06.2024 року (п.1.3 Договору). Комісія за надання кредиту 504,00 грн., яка нараховується за ставкою 7.00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п.1.5.1 Договору). Процент за користування кредитом протягом пільгового періоду 1134,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 1.05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. (п.1.5.2 Договору) Процент за користування кредитом протягом поточного періоду 14904.00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2.30% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору). Строк закінчення кредитного договору 01.06.2024 року (п.1.3.2 Договору)

Відповідно до заяви ОСОБА_1 на отримання кредиту №7622407 від 17.02.2024, сума кредитування складає 7200,00 грн., строк кредитування 15 днів, денна процентна ставка (пільговий період) 1.05%, поточний період 2.30%. Комісія за надання кредиту 7.00% від суми кредиту. Платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: MASTERCARD WORLD 516874**48. (Зазначена в договорі)

В підтвердження укладення договору, отримання кредитних коштів та їх використання відповідачем, також позивачем надана довідка про умови кредитування, підписана електронним підписом відповідача, платіжне доручення 123227968 від 17.02.2024 року отримувач ОСОБА_1 на суму 7200,00 грн., виписка про рух коштів по рахунку.

На підтвердження укладення договору в електронній формі позивачем надано довідку від 14.10.2024 року про використання ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора 608723, дата час, відкриття одноразового ідентифікатора позичальнику 2024-02-17 14:32:42, номер телефону, на який відправлений одноразовий ідентифікатор НОМЕР_2 .

На виконання ухвали суду від 01.07.2025 року про витребування доказів АТ КБ "Приватбанк" була надана інформація про те, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 , на яку 17.02.2024 року було перераховано 7200 гривень.

Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку за Кредитним договором №7622407 від 17.02.2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 має перед ТОВ ФК «Кредит -Капітал» заборгованість за кредитним договором №7622407 від 17.02.2024 року, станом на дату відступлення права вимоги в розмірі 14932,18 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту -4425,43 грн.; заборгованість за відсотками - 10002,75 грн.; заборгованість за комісією -504.00 грн.

29.07.2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення прав вимог №108-МЛ.

Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОМ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №7622407 від 17.02.2024 року, на загальну суму заборгованості 14932.18 грн..

Відповідно до платіжної інструкції №4238 ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» 29.07.2024 року на рахунок ТОМ «Мілоан» здійснив оплату згідно Договору відступлення прав вимоги №108-МЛ від 29.07.2024 року на загальну суму 1749475,37 грн.

23.04.2025 року на адресу відповідача було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23774491/4189.

Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

За правилом ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконувала належним чином умови кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої, згідно довідки про заборгованість, станом на 30.04.2025 року становив 14932,18 грн., з яких 4425,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10002,75 грн. - проценти, 504,00 грн. - комісія.

З наданим розрахунком заборгованості суд погоджується частково з наступних підстав.

Відповідно до Кредитного договору №7622407 від 17.02.2024 року, строк кредитування 105 днів, тобто до 01.06.2024 року.

Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №7622407, відповідачці нараховувались проценти у період з 17.02.2024 по 01.07.2024 року.

Тобто, після спливу строку кредитування 01.06.2024 року, відповідачці нараховувались проценти за кожен день по 101,78 грн. до 01.07.2024 року, на загальну суму 3053,40 грн., що не передбачено умовами договору.

Також з відомостей про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором встановлено, що відповідачем в погашення кредиту було сплачено 3278,57 грн., в погашення відсотків за користування кредитом було сплачено - 2261,43 грн., крім того, з відповідача було стягнуто в погашення комісії за період строку дії договору - 1944 гривень, хоча умовами договору передбачена одноразова комісії в розмірі 504 грн.. Таким чином, суд вважає, що заборгованість за тілом кредиту становить 3921,43 грн. (7200 грн.-3278,57грн.), яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно данної відомості за період строку дії договору відповідачу було нараховано відсотків за користування кредитом - 9210,78 грн., сплачено було відповідачем - 2261,43 грн., тобто заборгованість за період строку дії договору становить 6949,35 грн. (9210,78 - 2261,43 грн.). Загалом заборгованість за тілом кредиту та відсотками становить 10870,78 грн. (3921,43 грн.+6949,35 грн.).

Щодо стягнення комісії у розмірі 504,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі №172/410/21 та визначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до умов пункту 1.5.1 укладеного між сторонами у справі договору кредиту встановлена комісія у розмірі 504 грн. за надання кредиту, що не є окремою послугою у межах договору кредиту та фактично є платою за отримання кредиту.

Але з наданої відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором встановлено, що відповідачем погашено комісії за період строку дії договору - 1944 гривні, хоча умовами договору передбачена одноразова комісії в розмірі 504 грн..

Тому суд відмовляє у стягненні з відповідача комісії, оскільки вимога щодо стягнення комісії є нікчемною і підстави для стягнення з відповідача комісії у розмірі 504,00 грн., відсутні. Крім того, суд враховуючи безпідставні зарахування сплачених відповідачем коштів не на погашення кредиту, а на погашення комісії, за рахунок чого збільшилась заборгованість, вважає за необхідне відрахувати дану суму сплаченої комісії із суми заборгованості, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8926,78 грн. (10870,78 грн. - 1944 грн. комісія).

Суд, критично ставить до тверджень відповідача викладених у Відзові на позовну заяву, оскільки позивачем належним чином доведено факт укладення Кредитного договору, перерахування кредитних коштів відповідачеві та укладення Договору факторингу між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «ФК Кредит-Капітал», тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, пропорційно до розміру вимог, які задоволені судом, а саме судовий збір у розмірі 1448,11 грн. (2422,40 х 8926,78: 14932,18).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.4,5,7,12,89,141,247,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №7622407 від 17.02.2024 року у розмірі 8926 гривень 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1448 грн. 11 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін по справі:

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , адреса для листування: 79000, м.Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28;

Представник позивача: Осадча Тетяна Сергіївна, адреса: 03127, м.Київ, пр-т Голосіївський, буд.132, офіс 22, тел. НОМЕР_4 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3

Повне судове рішення складено 23.10.2025 року.

Суддя: І.В.Ульяніч