Р. С. З. № 61
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

22 жовтня 2025 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області А. І. Костенко, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради с-ще Маньківка Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка у віці 45 років помер батько позивача - ОСОБА_2 , про що 17.06.1989 року складено відповідний актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно 27.02.2025 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті батька Маньківською державною нотаріальною конторою 17.01.1990 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 183 за 1989 р., зареєстроване в реєстрі за № 44. Згідно даного свідоцтва, на підставі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємцями майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є в рівних частках кожний: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 (позивач по справі), син ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 47/100 частин будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Інша частина вказаного будинку в розмірі 53/100 належала матері позивача - ОСОБА_6 , яка подарувала цю частку будинку братові позивача - ОСОБА_5 , про що 19.03.1991 року Маньківською державною нотаріальною конторою посвідчено договір дарування, зареєстрований в реєстрі за № 275. Брат позивача - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 50 років в смт. Маньківка Уманського району Черкаської області, про що 22.01.2024 року складено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.01.2024 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті брата Маньківською державною нотаріальною конторою 25.01.2025 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у спадковій справі № 23 за 2024 рік, зареєстроване в реєстрі за № 140. Згідно даного свідоцтва, на підставі ст. 1262 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна гр. ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його брат - гр. ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 153/200 частки житлового будинку АДРЕСА_2 . Решта майна за наявними документами є (було) власністю баби позивача ОСОБА_4 та діда ОСОБА_7 . Баба позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 81 року в селищі Жолудькове Маньківського району Черкаської області, про що 26.07.1991 року складено відповідний актовий запис № 44, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 23.01.2025 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Дід позивача - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 86 років в селищі Жолудькове Маньківського району Черкаської області, про що 05.07.1995 року складено відповідний актовий запис № 60, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим повторно 23.01.2025 року Маньківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). На час смерті баба позивача - ОСОБА_4 проживала разом з дідом позивача - ОСОБА_7 в селищі Жолудькове Маньківського району Черкаської області, що підтверджується інформацією, наведеною у погосподарських книгах Маньківської селищної ради. Тобто, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , проте не переоформив своїх спадкових прав у зв`язку із смертю, і ці права перейшли в порядку спадкування до позивача. З метою подальшого оформлення прав на вказане спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 , позивач звернувся до Маньківської державної нотаріальної контори за видачею відповідного свідоцтва про право на спадщину. 01.02.2025 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, яке належало бабі - ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_7 та дідові - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , спадщину після якої прийняв дід - ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відмова мотивована тим, що заявником ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, який встановлено ст. 549 ЦК УРСР. При цьому нотаріусом повідомлено, що згідно копії погосподарської книги № 1 Маньківської селищної ради Черкаської області на 1971, 1972, 1973 р.р., с. Жолудьково за місцем проживання померлої ОСОБА_4 зі спадкодавцем проживав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Оскільки ОСОБА_3 не звертався до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , він вважається таким, що прийняв спадщину (стаття 549 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР а саме: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном). Також повідомлено, що на підставі заяви ОСОБА_8 від 06.10.1995 року про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Заїчко В.П., була відкрита спадкова справа № 188 за 1995 рік. За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи, спадкового договору чи заповіту, складеного спадкодавцем. На момент заведення спадкової справи, заповіти, спадкові договори та спадкові справи на ім`я та від імені ОСОБА_3 були відсутні. Також повідомлено, що 12.10.1995 року звернулися ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_3 . 14.10.1995 року звернулися ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_3 . Нотаріусом повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 у встановлений строк не було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , тому постановлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовити, після чого позивачем було подано позовну заяву до суду про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, який пропущено з поважної причини. Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 05.06.2025 задоволено позов ОСОБА_1 та визначено йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Маньківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 в селищі Жолудькове, Маньківського району Черкаської області. Рішення суду набрало законної сили 07.07.2025. Після цього, позивач звернувся для подальшого оформлення спадщини до Маньківської державної нотаріальної контори. При цьому, звернувся до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на житлові будинки після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 в селищі Жолудькове, Маньківського району Черкаської області. Зокрема, просив видати свідоцтва про право на спадщину на 47/200 частки житлового будинку по АДРЕСА_2 та на житловий будинок по АДРЕСА_3 . Належність вказаного будинку спадкодавцеві підтверджується інформацією згідно виписки із погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Маньківської селищної ради від 23.07.2025 № 02-27/1206, за якою інформується, що згідно погосподарської книги № 1 ст. 56, об`єкт погосподарського обліку № 03-0054, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 . Житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці орієнтовною площею 0,45 га. 23.07.2025 року завідувачем Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., заявнику надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало дідові - ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме на 47/200 частки житлового будинку по АДРЕСА_2 та на житловий будинок по АДРЕСА_3 . Нотаріусом повідомлено, що 11.07.2025 року звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини за законом згідно рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 05.06.2025 після смерті діда - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також повідомлено, що згідно п. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р., за № 282/20595 (далі Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно пункту 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 не було пред`явлено правовстановлюючі документи на житлові будинки, як це вимагає пункт 4.16 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку,а саме: видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, постановлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на 47/200 частки житлового будинку та житлового будинку після смерті діда - ОСОБА_3 відмовити. Таким чином, відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину у нотаріальному порядку мотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. При цьому, по суті обставин слід зазначити, що правовстановлюючі документи за життя спадкодавця не були ним отримані, проте майно належало дідові-власнику. Так, 47/200 частки житлового будинку по АДРЕСА_2 належали спадкодавцеві по факту прийнятої та не переоформленої спадщини, що підтверджено нотаріусом, а житловий будинок по АДРЕСА_3 належав спадкодавцеві від часу завершення його будівництва у 1963 році. Так, на замовлення позивача, приватним підприємством «Уманський центр технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт з проведенням технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу АДРЕСА_3 . Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.09.2025 № 445108137 підтверджує, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_3 , право власності не зареєстровано. На звернення позивача, відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Маньківської селищної ради надано лист за № 125/06-09 від 11.09.2025 з інформацією про відповідність забудови земельної ділянки по АДРЕСА_3 вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил. Згідно вказаної інформації, забудова житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 здійснена у 1963 році на земельній ділянці 0,45 га, та рахується за померлим ОСОБА_3 , який розміщений таким чином, що не порушує права інших осіб і використовувати сусідні земельні ділянки відповідно до цільового призначення. Право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що забудова житлового будинку з господарськими спорудами здійснена у 1963 році. На той час році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Тобто, право власності на будинок виникало із завершенням будівництва. Слід також зазначити, що відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р., № 1127, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Позивач не може скористатись даним Порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується за покійною особою та нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з чим можливо лише в судовому порядку визнати право власності на спадкове майно. Таким чином, за наявних обставин у позивача як спадкоємця, немає можливості оформити право власності на майно в іншому порядку, ніж шляхом звернення до суду з даним позовом, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Крім того з метою всебічного, повного, своєчасного та обґрунтованого розгляду даної справи підлягає витребуванню в порядку досудової підготовки у Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо реєстрації факту смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , які за наявною інформацією народились в селищі Жолодькове, Маньківського району Черкаської області, батьками яких є/були ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 на адресу суду.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/1084/25 за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради с-ще Маньківка Уманського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Клопотання позивача про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Маньківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (20101, вул. Шевченка, буд. 13, с-ще Маньківка Уманського району Черкаської області), витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо реєстрації факту смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , які за наявною інформацією народились в селищі Жолодькове, Маньківського району Черкаської області, батьками яких є/були ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Зобов`язати Маньківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати витребувані докази безпосередньо до суду невідкладно після отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 06 листопада 2025 року о 09 годині 00 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, буд. 8, с-ще Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 06 листопада 2025 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 06 листопада 2025 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.сourt.gov.ua/sud2312.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. І. Костенко