Справа № 559/2115/25
Провадження № 2/559/934/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Семидубської сільської ради Дубенського району Рівненської області про визнання за нею права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року), спадщину своєчасно прийняла його дружина, а мама позивачки - ОСОБА_2 . До маси спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2, 1700 в умовних кадастрових гектарах, згідно не отриманого при житті спадкодавцем сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0155258, реєстраційний № 16758 від 23.12.1998 року, що розташована на території Семидубської (колишньої Сатиївської) сільської ради Дубенського району Рівненської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама ОСОБА_2 . В спадщину згіднодо ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року), вона, як спадкоємець за законом, вступила своєчасно. До маси спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2, 1700 в умовних кадастрових гектарах, згідно не отриманого при житті спадкодавцем сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0155257, реєстраційний № 16757 від 23.12.1998 року, що розташована на території Семидубської (колишньої Сатиївської) сільської ради Дубенського району Рівненської області. Про те, що за батьками обліковуються сертифікати на земельні частки йому повідомили в Управлінні Держгеокадастру Рівненської області, де надали довідку про наявність земельних ділянок і про нормативно-грошову оцінку. Однак, зазначені сертифікати втрачено. Тому, коли вона звернулась до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав на вказані земельні ділянки, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду.

ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Позивачка ОСОБА_1 просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, про що зазначила у позовній заяві.

Відповідач представник Семидубської сільської ради, згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, визнає і просить розгляд справи проводити без їх участі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч.2 ст.247, ч. 4 ст.268 ЦПК України фіксування технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ.Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно довідки Семидубської сільської ради №218 від 27.05.2025, останнім місцем проживання та реєстрації ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини (на день смерті спадкодавця) разом з ним проживала та була зареєстрована: дружина ОСОБА_2 , яка своєчасно прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом фактичного володіння та управління майном померлого (а.с. 8).

Як свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Згідно довідки Семидубської сільської ради №219 від 27.05.2025, останнім місцем проживання та реєстрації ОСОБА_2 , яка помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є АДРЕСА_1 . Спадщину після її смерті своєчасно прийняла дочка ОСОБА_1 , шляхом фактичного володіння та управління майном померлої (а.с. 9).

У свідоцтві про народження позивачки, яка пічля одруження змінила прізвище на « ОСОБА_4 », батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

Як свідчить витяг з ДРАЦС від 101.22019 батьки позивачки перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.02.1955 року (а.с. 12).

Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 6988/417-24-0.60,4 від 20.09.2024, ОСОБА_3 зазначений власником земельної ділянки площею 2, 1700 га, для ведення особистого селянського господарства на підставі сертифіката серії РВ №0155258, реєстраційний № 16758 від 23.12.1998 (а.с. 13).

Згідно довідки ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 7039/417-24-0.60,4 від 23.09.2024, ОСОБА_2 зазначена власником земельної ділянки площею 2, 1700 га, для ведення особистого селянського господарства на підставі сертифіката серії РВ №0155257, реєстраційний № 16757 від 23.12.1998 (а.с. 14).

Як зазначено у повідомленні Державного нотаріуса Дубенської державної нотаріальної контори Рівненської області Тимощук Л.Л., у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки позивачці відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 25, 26).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих завідувачем Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л., спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не заводились (а.с. 31, 32).

IV. Норми права, які застосував суд.

В пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до положень пункту 17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» за своєю правовою природою право на земельну частку (пай) є речовим правом вимагати виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки, що за вартістю відповідає частці особи у сільськогосподарських угіддях, переданих у колективну власність відповідної юридичної особи.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Згідно глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом №296/5 Мінюсту від 22.02.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також передбачає обов`язкову державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зокрема права власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідност. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тож, дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за законом після смерті батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . В спадщину згіднодо ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року), вона, як спадкоємець за законом, вступила своєчасно. За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не отримували сертифікати на земельну частку (пай) та не оформили право власності на земельні ділянки. Спадкодавці набули права на земельну частку (пай) на підставі сертифікатів на право на земельну частку (пай), проте не виготовили проекти відведення земельних ділянок в проектній організації та не зареєстрували право власності на земельні ділянки. У зв`язку із набуттям спадкодавцями права на земельну частку (пай) це право підлягає спадкуванню позивачем. Таким чином, виникла ситуація при якій, через неотримання за життя спадкодавцями сертифікату на право на земельну частку (пай), не оформлення документів про право власності на земельну ділянку, позивач, як спадкоємець, не може набути право на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Керуючись: ст. 346, 328, 1217, 1223, 1297 ЦК України ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну ділянку площею 2, 1700 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Семидубської (колишньої Соснівської) сільської ради Дубенського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства, згідно сертифіката серії РВ №0155258, реєстраційний №16758 від 23.12.1998 та на земельну ділянку площею 2, 1700 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Семидубської (колишньої Соснівської) сільської ради Дубенського району Рівненської області, для ведення особистого селянського господарства, згідно сертифіката серії РВ №0155257, реєстраційний №16757 від 23.12.1998.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Семидубська сільська рада, адреса: вул. Центральна, буд. 53, с. Семидуби, Дубенського району, Рівненської області, .

Суддя: С.В. Макеєв