УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.10.2025 суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кирильчук І. А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Кирильчук І. А.

Підсудність справи визначена відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України.

Перевіривши матеріали позовної зави та долучених до неї документів, судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно із частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено вимогу про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним № 292 від 23 травня 2025 року, видане ОСОБА_2 , яка є вимогою немайнового характеру.

До позовної заяви долучені копію квитанції від 01 липня 2025 року ID: 0900-6056-066-3232 на суму 1211,20 грн.

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до частини другої статті

9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Вказаний висновок також підтверджено постановою Київського апеляційного суду від 05 травня 2020 року у справі № 755/3288/20, та постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 755/3292/20.

Судом установлено, що до позовної заяви позивачем додано копію квитанції від 01 липня 2025 року ID: 0900-6056-066-3232 на суму 1211,20 грн.

Водночас, частиною першою статті 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. А відповідно до частини другої цієї статті суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, з метою забезпечення виконання вимог Закону України «Про судовий збір» між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України укладено 26 серпня 2015 року угоду, за якою оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та КП «ДСС», що забезпечило централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України з автоматичним приєднанням до них відомостей про сплату та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України при реєстрації платіжного документа в суді.

Разом з тим, станом на час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3» установлено, що квитанція від 01 липня 2025 року ID: 0900-6056-066-3232 на суму 1211,20 грн (призначення платежу - судовий збір за позовом ОСОБА_3 Голосіївський районний суд міста Києва) обліковується та приєднана до матеріалів справи № 752/16605/25.

Отже, копія квитанції від 01 липня 2025 року ID: 0900-6056-066-3232 на суму 1211,20 грн, яка приєднана позивачем до даної позовної заяви, не може бути належним та допустимим доказом сплати судового збору у цивільній справі № 752/25122/25.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду належну квитанцію про сплату судового збору.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини дев`ятої статті 185 ЦПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Крім того, у пункті 2 прохальної частини позовної заяви позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборонити реєстрам територіальних громад, внесення до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, суд звертає увагу позивача на те, що такі заяви процесуального характеру, зокрема, щодо вжиття заходів забезпечення позову, необхідно оформлювати як окремі процесуальні клопотання. Подання таких клопотань повинно здійснюватися відповідно до глави 10 ЦПК України, які регулюють порядок їх заявлення, строки та підстави для їх задоволення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати два дні з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Кирильчук