Справа № 585/1958/24
Номер провадження 2/585/26/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу № 585/1958/24, провадження № 2/585/26/25,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області.

Предмет позову: усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Представник позивача: Чайка Ольга Вікторівна, яка діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 23.04.2024 року серії АІ № 156299.

Представник відповідача - Алфімов Віталій Віталійович, який діє на підставі Довіреності від 13 грудня 2023 року, зареєстрованої в Реєстрі за № 2239.

Представники третьої особи Служби у справах дітей Роменської міської ради Сумської області - Загамула Вячеслав Іванович, який діє на підставі Довіреностей від 16.04.2024 року та від 17.04.2025 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1, представник позивача - Чайка О. В. , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

В обгрунтування позову представник позивача посилається на те, що з 24 жовтня 2012 року по 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 перебував із ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25 лютого 2019 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач відновила дошлюбне прізвище із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ». Дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків, що цілком узгоджується з нормами ч.1 ст. 160 СК України.

Постановою Сумського апеляційного суду від 04 листопада 2019 року стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки - в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (справа № 585/4508/18). Заборгованість по сплаті аліментів відсутня та від обов`язку утримувати дитину позивач не ухиляється.

З моменту фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин, позивач жодного дня не ухилявся від утримання дитини. Відповідач щомісячно з 2015 року отримувала кошти на утримання дитини, окрім того кошти надавалися і на непередбачувані витрати (придбання ліків, одягу чи взуття для дитини, відпочинок, тощо). Також позивач надсилав посилки з подарунками. Зазначене має своє підтвердження в рішенні суду про стягнення аліментів.

Позивач сумлінно та добровільно виконує покладені на нього обов`язки щодо утримання дитини і має такі ж права на участь у її вихованні, як і мати доньки - відповідач.

Проте, фактично відразу після розлучення у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, відвідуванні. Зі сторони відповідача створювалися штучні перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування позивача з донькою.

Всі намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір, призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає позивачу бачитись з дитиною, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які позивач не може нормально зустрічатися з донькою.

Таким чином, права позивача, як батька, сьогодні є порушеними, оскільки після численних марних спроб вирішити дане питання шляхом переговорів та взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою і просить: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в такому порядку: два вихідні дні щотижня батько проводить час з донькою без присутності матері; спільний відпочинок з донькою у її День народження та на Новий рік: парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні - разом з матір`ю; половина зимових канікул з можливістю виїзду для відпочинку на території України без супроводу матері; половина літніх канікул з можливістю виїзду для відпочинку на території України без супроводу матері.

Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, в якому зазначила, що позов не визнає у повному обсязі. Так, фактичні шлюбні відносини між нею та ОСОБА_1 припинені в жовтні 2018 року. З листопада 2018 року вони проживають окремо, вона з донькою в АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 проживав в м. Харкові. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.02.2019 року у справі № 466/8235/18 розірвано шлюб між нею та позивачем. На час припинення фактичних шлюбних відносин та розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_1 їхній спільній доньці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося лише 5 років. З листопада 2018 року і по час звернення до суду з позовом (а це більше 5 років), ОСОБА_1 приїжджав до доньки в м. Ромни лише 2 рази з короткочасними (одноденними) візитами. Тобто, донька з 5 річного віку бачила батька вживу лише 2 рази. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин і по даний час ОСОБА_1 жодного разу не звертався до неї щодо прийняття ним участі у вихованні дитини і відповідно будь-яких перешкод йому у спілкуванні та вихованні дитини вона не чинила і фізично не могла чинити, оскільки вся його участь у вихованні ОСОБА_9 протягом останніх більше ніж 5 років обмежилася двома короткочасними побаченнями. Вона з власної ініціативи придбала ОСОБА_9 телефон для надання їй хоч такої можливості спілкуватися з батьком. Отже, участь ОСОБА_1 з жовтня 2018 року по даний час обмежувалася виключно сплатою аліментів на утримання доньки. Згідно психологічної характеристики на ученицю 5-А класу ОСОБА_6 від 01.05.2024 року, спілкування з батьком зі слів дитини, її лякає, тому що він має бажання вивезти її з рідного міста. Вона не може висловити свою думку, свої побажання, тому що боїться реакції тата. ОСОБА_9 розповіла, що не хоче жити з батьком під час канікул чи свят, не хоче покидати рідний дім, бути далеко від матері. Дитина бажає спілкуватися з батьком вдома, проводити час разом з ним або з обома батьками. Крім того, їхня спільна з позивачем донька перебуває на диспансерному нагляді у педіатра з діагнозом «Інфекційний мононукліоз рецидивуюча форма. Лактозна недостатність. Носійство вірусу герпеса 6 типу» та потребує санітарно-курортного оздоровлення та спеціалізовану дієту з приводу лактозної недостатності. Потрібен спеціальний догляд за шкірою голови і тілом. Хворіє на харчову алергію, атопічний дерматит, п-д нестійкої ремісії. Персистируюча герпес-вірусна інфекція (ЕПБДМВ). Одних жодних практичних чи теоретичних навиків спеціального догляду за донькою, дотримання спеціальної дієти ОСОБА_1 не має.

Вона не заперечує і не чинить перешкоди ОСОБА_1 щодо спілкування з дитиною, однак враховуючи, що ОСОБА_9 за останні 5 років батька вживу бачила тільки 2 рази і не бажає виїжджати з батьком для святкування з ним Дня народження та Нового року, на канікули для відпочинку, а також те, що у доньки є ряд захворювань і вона потребує постійного догляду та спеціальної дієти, на що ОСОБА_1 , як свідчить зміст позову, не звертає уваги, вимоги про виїзд з батьком для святкування з ним свят, на канікули для відпочинку суперечитимуть інтересам дитини, що є неприпустимим в силу приписів чинного законодавства України.

Майже кожні вихідні вона з ОСОБА_9 виїжджають на природу, дачу, до друзів, що дитині надзвичайно подобається, в зв`язку з чим вимога ОСОБА_1 , який до цього за 5 років бачив дитину всього 2 рази, проводити з нею 2 вихідні дні щотижня без присутності матері суперечать її інтересам та інтересам дитини.

Тому просить: встановити ОСОБА_1 дні та години побачень з донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два рази на місяць за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, у світлу пору доби, в межах міста Ромни, без присутності матері, а також надати ОСОБА_1 необмежену можливість спілкуватися з дитиною засобами телефонного зв`язку, через Інтернет за допомогою Sкуре, Viber. В іншій частині в задоволенні позовної заяви відмовити, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю (а.с.36-39)

Представником позивача - адвокатом Чайкою О. В. подано відповідь на відзив, в якому зазначає на ступне:

Твердження відповідача що, відповідач з моменту припинення фактичних шлюбних відносин і по даний час жодного разу не звертався до неї щодо прийняття ним участі у вихованні дитини і відповідно будь-яких перешкод йому у спілкуванні та вихованні дитини вона не чинила і фактично не могла чинити, а також твердження відповідача, що вона з власної ініціативи придбала ОСОБА_9 телефон для надання їй хоч такої можливості спілкуватися з батьком, не відповідають дійсності.

По-перше, відповідач категорично заперечує проти особистих зустрічей батька із донькою та чинить перешкоди батьку у виконанні обов`язків по вихованню дочки усіма можливими методами. Адже задля того аби домовитись про зустріч батька із дитиною необхідно мати зв`язок із матір`ю, що наразі не можливо, оскільки відповідач заблокувала позивача в усіх доступних месенджерах та позбавила такої можливості. Саме через дії матері дитина бачила батька вживу лише 2 рази.

По-друге, мобільний телефон для спілкування із дитиною придбано батьком у 2021 році, дане підтверджується скріншотом із переписки (копія додається). Відповідач вводить суд в оману. Квитанцію надати не має можливості, оскільки із скріншоту видно, що квитанцію позивач надіслав відповідачу, задля можливості на випадок поломки, скористатися гарантією.

По-третє, щодо сплати аліментів, з моменту фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин з 2015 року, позивач жодного дня не ухилявся від утримання дитини. Відповідач щомісячно з 2015 року отримувала кошти на утримання дитини, окрім того кошти надавалися і на непередбачувані витрати (придбання ліків, одягу чи взуття для дитини, відпочинок, тощо), а також позивач надсилав посилки з подарунками, що має підтвердження в рішенні суду про стягнення аліментів.

Сума аліментів, яку отримує відповідач на утримання дитини значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (більше як в десять разів). Відповідач не працює, не має постійного доходу та витрачає кошти на власні потреби, які позивач сплачує в рахунок аліментів на утримання доньки.

Також, 07.10.2023 року позивачем придбано ноутбук для доньки на її день народження (копія квитанції додається). Відповідно, за таких обставин, стверджувати, що участь позивача обмежувалася виключно сплатою аліментів на утримання доньки, є неправдивим.

Також позивач категорично не згоден з наданою психологічною характеристикою, оскільки донька спілкується з ним по телефону і жодного натяку на те, що спілкування з ним її лякає, немає. Більше того, з останньої зустрічі позивача з дитиною видно, що дитина не боїться батька і є радісною поряд з ним, про що свідчать спільне фото.

Твердження позивача, що дитина нібито боїться реакції тата, а також її не бажання жити з батьком під час канікул чи свят, вона не хоче покидати рідний дім, бути далеко від матері, не відповідає дійсності та виключно свідчить про тиск з боку матері на дитину, її негативний вплив та формування вкрай негативного відношення до батька, що не може бути підставою для обмеження батька в реалізації його батьківських прав на участь у вихованні дитини і спілкуванні з нею.

П`ять років тому батько пропонував доньці разом з ним виїхати за кордон задля спільного відпочинку, на що дитина дуже зраділа, але мати під час розмови прокоментувала: «їдь, будеш без мами з чужими тітками». Звісно ж, дане висловлювання значно вплинуло на дитину та її рішення, що в черговий раз підтверджує тиск з боку матері та негативний вплив на формування відношення дитини до батька.

Саме для налагодження стійкого та психологічного зв`язку доньки з батьком, формування правильного світогляду дитини, сприймання позивача як одного зі своїх батьків, який бере участь в її житті і вихованні нарівні з матір`ю, позивач бажає брати активну участь в житті дитини.

Щодо відсутності у позивача практичних чи теоретичних навиків спеціального догляду га донькою, необхідності дотримання спеціальної дієти, слід зазначити, що він ознайомлений з наявною хворобою, аналогічний діагноз (атопічний дерматит) має донька від другого шлюбу позивача, а тому розуміння даної хвороби він має.

Також мати ОСОБА_9 може розповісти батьку, який саме догляд потребує їх донька та що для цього необхідно робити. Батько з радістю, задля безпеки дитини, придбає все необхідне та дотримається порад матері.

Враховуючи, що з даною хворобою донька потребує санітарно-курортного оздоровлення, батько має на меті разом з донькою їздити на відпочинок саме для її оздоровлення. Щодо спеціалізованої дієти, то мати може скласти відповідний список для батька та довести до його відома, що заборонено вживати дитині. Батько візьме до уваги та буде дотримуватись всіх заборон у харчуванні дитини.

З огляду на відзив на позов, відповідач просить встановити такий порядок спілкування батька з дитиною, який фактично зводить нанівець будь-яку участь батька у вихованні доньки, є суто формальним та несправедливим, а також порушує принцип рівності прав батьків. Згідно із запропонованим відповідачем графіком, спілкування батька з дитиною є обмеженим, а часів спілкування недостатньо, щоб налагодити необхідний контакт з дитиною, яка з батьком не проживає.

З огляду на це позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини просить задовольнити в повному обсязі (а.с.45-48).

У судовому засіданні під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що бажає побудувати здорові стосунки з дитиною. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин (з 2015 року) року, перебував був в АТО, внаслідок чого був обмежений у виїзді. З 2018 року був переведений у м.Львів. Декілька разів бачився з донькою під час відпусток. В 2020 році припинив військову службу, але по роботі був переведений у м.Луганськ. Під час відпустки хотів провести з донькою її День народження за кордоном на морі. ОСОБА_9 зраділа і погодилась, а через 10 хвилин передзвонила, плакала і сказала, що мама проти, бо поїдуть «чужі тьоті».

Остання зустріч з донькою відбулась 15 жовтня 2024 року у м.Києві. Йому повідомила відповідач в останній день, хоча вони були в м.Києві три дні. Чекав декілька годин під розважальним центром, донька запізнилась і врешті вони разом провели лише декілька годин, бо зустрілись вже близько 20.00 год. До цього бачились у вересні 2024 року, повертаючись з відрядження з м.Суми через м.Ромни, зустрічався з дочкою, спілкувались пів дня.

Бажає, щоб зустрічі з донькою були більш тривалі. Він не може приїжджати на декілька днів у м.Ромни, бо у нього є ще дві маленькі дитини, одній лише три тижні. У нього вдома є окрема кімната, де ОСОБА_9 може ночувати.

Виникла заборгованість по аліментам внаслідок колізії правових норм у розмірі 40000грн., оскільки стягнення було обмежене 10000 грн. внаслідок неправомірних дій виконавця. Наразі заборговані кошти вони перераховуються і стягуються. Є також рішення про зменшення розміру аліментів, які фактично будуть зараховані по сумам, тому заборгованості немає фактично.

У судовому засіданні під час розгляду справи представник позивача - адвокат Чайка О. В. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що у відзиві відповідач надає неправдиві відомості про те, що не чинила перешкод позивачу у побаченнях з дитиною. Відповідач категорично заперечує проти побачення батька з дитиною. Позивач заблокований в усіх месенджерах і тому не може навіть узгодити з відповідачем питання зустрічі з дитиною. Саме для спілкування з дочкою позивач придбав телефон, а не ОСОБА_2 , як вона стверджує у відзиві. Також не відповідає дійсності твердження, що дитина боїться батька. Це негативний вплив матері на формування думки дитини відносно батька. Відповідач ніде постійно не працює, має мінливі заробітки.

Крім того, друга дитина позивача має таке ж захворювання, як і ОСОБА_9 , тому він обізнаний з вимогами щодо здоров`я. Також ОСОБА_9 потрібне санаторне лікування, саме з цією метою позивач і намагався провести з нею відпустку.

ОСОБА_6 постійно проживає з матір`ю, тому її сприйняття може бути спотворене.

У судовому засіданні під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково, та пояснила, що ОСОБА_9 не хоче виїжджати за межі м.Ромни, тому вона (відповідач) заперечує, щоб позивач брав дитину на вихідні у м.Суми. Натомість позивач сказав: « Зроби так, щоб захотіла», але вона не хоче тиснути на дитину. ОСОБА_1 заблокований в її соцмережах, бо постійно ображає її грубими словами. Приїжджав за 8 років до дитини тричі, приблизно на годину. В 2022 році, коли розпочалось повномасштабне вторгнення, ОСОБА_1 приїхав і самовільно забрав дитину до м. Суми. Батько не прислуховується до дитини, посадив в машину і повіз в м.Суми, не попередивши ні її (відповідача), ні бабусю, ні дідуся. Коли зателефонувала ОСОБА_11 і спитала, що відбувається, він при дитині в слухавку відповів: «Дура звонит». ОСОБА_9 потім говорила, що їй було образливо таке чути про свою матір у присутності другої дружини батька. Не заперечує проти зустрічей позивача з донькою на території м.Ромни з 9.00 год. ранку до 17.00 год. вечора раз на місяць.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_12 зазначив, що вважає висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Тому просить прийняти його до уваги при прийнятті рішення у справі. Також зазначив, що з 2018 року позивач з донькою бачився тільки 2 рази. Доказів того, що відповідач під час розгляду справи перешкоджала позивачу зустрічатися з донькою не надано, проте позивач бачився з дитиною тільки 2 рази. Допитана у судовому засіданні малолітня ОСОБА_6 підтвердила, що не хоче часто зустрічатися з батьком і мати не перешкоджає їй спілкуватися з батьком.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

02 травня 2024 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання (а.с.21).

18 червня 2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі (а.с.58).

29 жовтня 2024 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.94).

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Роменської міської ради Сумської області Загамула В. І. подав заяви про розгляд справи за відсутності представника. Служба у справах дітей при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.75, 83, 90, 121, 142, 157, 173, 187, 209).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У свідоцтві про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , її батьками вказані: ОСОБА_1 , ОСОБА_13 (а.с.8).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року розірвано шлюб, зареєстрований 24.10.2012 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_1 , 1984 року народження, та ОСОБА_13 , 1990 року народження, актовий запис № 656 (а.с.10 зв.-11).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області у справі № 585/4508/18 від 13 серпня 2019 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4зв.-7).

Відповідно розрахунку заборгованості по аліментах (ВП № НОМЕР_10) від 11.03.2024 року, ОСОБА_1 нараховано аліментів відповідно виконавчого документу в сумі 114213,98 грн. за період з 01.11.2023 - 11.03.2024. Боржником сплачено 114213,98 грн. Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 11.03.2024 року становить 00,00 грн. (а.с.8зв.-10).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (ВП № НОМЕР_10), загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 93517,35+44337,75-5360,47=132494,63 грн. Заборгованість нараховано в порядку ст. 194, 195 СК України, ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» станом на 01.04.2025 року (а.с.152-156).

Відповідно платіжної інструкції від 14.04.2025 року ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів за ВП № НОМЕР_10 перерахував 133866,10 грн. (а.с.177).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження 1- Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суб`єкт оскарження 2 - Головний державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції Осадець Мар`яна Олександрівна, боржник ОСОБА_1 , на дії державного виконавця, задоволено. Визнано дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець Мар`яни Олександрівни щодо обмеження при обчисленні розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 585/4508/18, виданого 08.11.2019 року Роменським міськрайонним судом Сумської області, 10 прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку, розмір яких був встановлений на відповідний місяць року, неправомірними. Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осадець Мар`яну Олександрівну визначити заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 585/4508/18, виданого 08.11.2019 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 12 листопада 2018 року, без обмеження максимального розміру та провести їх стягнення з боржника, в порядку встановленому Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.196-199).

Постановою Сумського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року апеляційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції та ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2024 року про визнання неправомірними дій державного виконавця - без змін (а.с.192-195).

Наведеними доказами підтверджено, що позивач має обов`яз0ок по сплаті аліментів на малолітню доньку ОСОБА_6 , який на даний час ним виконується.

Представником позивача до матеріалів справи долучено фотокартку із зображенням ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_6 (а.с.49), скрін-шот переписки щодо відправки телефону (а.с.50), товарний чек на придбання ноутбука ASUS Х515МА-EJ435W на суму 12999,00 грн. (а.с.51).

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 18 липня 2022 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.14 зв.).

Відповідачем до матеріалів справи долучено психологічну характеристику на ученицю 5-А класу ОСОБА_6 , видану Роменським ліцеєм № 1 ім. П.І.Калнишевського Роменської міської ради Сумської області 01.05.2024 року (за підписом практичного психолога - ОСОБА_15 , класного керівника - ОСОБА_16 , директора ліцею - ОСОБА_17 ), згідно якої ОСОБА_18 навчається у 5-А класі. ОСОБА_9 проживає з мамою в м. Ромни. Тато дівчини проживає в іншому місті, батьки дитини розведені. У взаємовідносинах з мамою панує турбота, дружність, доброзичливість, чуйність та відвертість. З нею ОСОБА_9 проводить багато часу. Мати мотивує дівчину до нових знань та досягнень. ОСОБА_9 має усі необхідні умови та засоби для навчання. Вона сумлінно виконує домашні завдання. При виникненні питань - мати завжди допомагає з вирішенням, контролює вчасне виконання уроків. Час з батьком дитина проводить рідко, він не проживає в м. Ромни, але ОСОБА_9 має змогу спілкуватися по телефону. Мама забезпечила дитину такою можливістю. Дівчина має свій телефон та завжди поповнений для дзвінків рахунок. Спілкування з батьком, зі слів дитини, її лякає, тому що він має бажання вивезти її з рідного міста. Вона не може висловити свою думку, свої побажання, тому що боїться реакції тата. ОСОБА_9 розповіла, що не хоче жити з батьком під час канікул чи свят, не хоче покидати рідний дім, бути далеко від матері. Дитина бажає спілкуватися з батьком вдома, проводити час разом з ним або з обома батьками. ОСОБА_9 добре вчиться та має гарні оцінки. Крім того, із задоволенням займається карате, має чудові досягнення, виступає на змаганнях і отримує нагороди. Також дівчина ходить на малювання, яке їй дуже подобається. А ще займається додатково вивченням англійської мови. Мати заохочує дитину до занять, до розвитку її інтересів та вподобань. ОСОБА_9 не завжди у собі впевнена, у своїх можливостях та силах. Вона знає свої переваги, але не завжди може ними скористатися. Іноді соромиться, не любить вихвалятися. В шкільному житті дівчина активна, відповідальна, вирізняється своєю витримкою та терпінням. Всі розпочаті справи намагається доводити до кінця, а при виникненні труднощів докладає зусиль та проявляє наполегливість. Дівчина бере активну участь у громадському житті школи, бере участь у дискусіях, відповідає на питання, проявляє ініціативу. ОСОБА_9 толерантно і з повагою ставиться до своїх ровесників. Вона є доброзичливою і щирою, тому і товаришує в класі з усіма. Загалом між однокласниками панує дружня атмосфера, конфлікти виникають не часто. ОСОБА_9 з повагою ставиться до всіх вчителів. У неї ніколи не виникало з ними конфліктів. Вона вміє дослухатися до думки старших, нормально сприймає критику, прислухається до порад та зауважень. Зважаючи на усі зібрану інформацію, про ОСОБА_9 можна сказати, що вона гарно вихована дитина, добра, чуйна, відповідальна, розумна. Дівчина має великі перспективи у майбутньому. Батькам потрібно підтримувати її прагнення, дослухатися до її бажань, допомогти стати більш впевненою, сміливою (а.с.40).

Згідно довідки приватного лікаря-педіатра ФОП ОСОБА_19 від 30.04.2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стоїть на диспансерному обліку у педіатра з діагнозом: Вроджена лактозна недостатність. Постійно потребує дієтотерапії. Є носієм вірусів: цитомегаловірус, вірус герпеса - 6 тип, вірус Енштейн Барр (а.с.41).

Виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області надано висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її вихованні. Згідно указаного Висновку, враховуючи висновок Комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст. 159 Сімейного кодексу України, пунктом 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 серпня 2008 року № 866, орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради рекомендує встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : проведення часу з донькою один день на місяць за попередньою домовленістю на території міста Ромни без присутності матері (а.с. 221-222).

Висновок надано на підставі Витягу з Протоколу № 07 засідання Комісії з питань захисту прав дитини від 02 липня 2025 року (а.с.223-225).

Представником позивача - адвокатом Чайкою О. В. надано заперечення на висновок органу опіки та піклування від 04.08.2025 року про встановлення порядку участі батька у спілкуванні з малолітньою дитиною. Вважають указаний Висновок необґрунтованим, не об`єктивним та фактично дискримінаційним у відношенні забезпечення рівності прав та обов`язків батьків на виховання дитини, а тому не може бути покладений в основу судового рішення (а.с.232-234).

Суд вважає, що таке твердження представника позивача не можливо взяти до уваги. Зокрема, Висновок складений повноважною особою в межах своєї компетенції з урахуванням думку дитини, її психологічного стану та інших умов існування. При цьому ОСОБА_21 на засідання Комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, пославшись на вимоги, вказані у позовній заяві, поданій ним до суду. Тобто фактично самоусунувся від викладення своєї позиції особисто, маючи нагоду безпосередньо поспілкуватись з донькою перед засіданням Комісія на якому ОСОБА_9 була присутня разом з матір`ю. Отже суд приймає вищеназваний доказ і вважає за можливе покласти його в обґрунтування рішення.

Допитана у судовому засіданні малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності психолога ОСОБА_22 , пояснила, що вона спілкується з батьком по телефону раз на тиждень. За 8 років тато приїжджав 3 рази: раз приїжджав з новою дружиною, вдруге - на День народження у минулому чи цьому році, точно не пам`ятає. Також зустрічалась з батьком у розважальному центрі у м.Києві, куди приїжджала до сестри.

Ніколи не було, щоб мама забороняла спілкуватись з татом, коли він приїжджав вона ( ОСОБА_9 ) завжди до нього виходила. На знімку, який є в матеріалах справи, вони з батьком фотографувалися в м. Суми.

Також пояснила, що не хоче сама їхати до батька, навіть на вихідні, бо до нього не звикла. Крім того в м.Ромни у неї друзі та гуртки, дозвілля. До того ж був випадок, коли вона домовилась з батьком гуляти в м.Ромни, а він, не спитавши згоди, повіз її в м.Суми, хоча вона говорила, що не хоче. Від цього у неї був шок, бо коли мама телефонувала, тато не хотів брати трубку.

Не проти, щоб він приїжджав у м.Ромни раз на два-три місяці і вони б гуляли тут. З мамою чи без, різниці немає. На відпочинок разом з татом і його новою сім`єю теж не хоче їхати, бо з його новою дружиною не спілкується взагалі, це чужі для неї люди. Заперечує, що погоджувалась їхати з батьком на відпочинок, а мама була проти і тому вона ( ОСОБА_9 ) відмовилась.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 51Конституції України та ст. 5 СК України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить про те, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

За змістом ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

У п. п. 1, 3 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» (заява № 2091/13, п. 76) суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

За відсутності виключних обставин, які б могли свідчити про те, що особисте спілкування батька, діда і баби дитини між собою суперечить інтересам дитини, встановлення такого обмеження є порушенням не лише прав батька, діда і баби, а і самої дитини. Вказане підтверджується також рішеннями Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року, «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року, заява №10383/09, п. 100).

У п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно. Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків, з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Враховуючи задоволення максимальних інтересів дитини, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дитиною, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом право на спілкування зі своєю донькою та право на її виховання.

При цьому під час розгляду справи не було встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою, що підтверджується поясненнями малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допитаної у судовому засіданні в присутності психолога, а сам ОСОБА_1 , крім пояснень з цього приводу, ніяких інших доказів перешкоджання у зустрічах з донькою з боку відповідачки, не надав.

Також у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначила, що не заперечує проти спілкування батька з донькою на території м. Ромни без її присутності.

Доказів про те, що відповідач чинить тиск на дитину та негативно впливає на формування негативного ставлення до батька, суду також не надано.

Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її вихованні (а.с. 221-222), та вважає за необхідне встановити такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : проведення часу з донькою один день на місяць за попередньою домовленістю на території міста Ромни без присутності матері.

При цьому судом взято до уваги, що позивач ОСОБА_1 був запрошений на засідання Комісії з питань захисту прав дитини, проте не з`явився, повідомивши про неможливість прибуття, зазначивши, що його вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та її вихованні викладені в позовні заяві до суду і просив ознайомити з нею членів Комісії.

Суд, вирішуючи питання про встановлення такого порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкування з малолітньою донькою, виходячи з інтересів дитини, також бере до уваги пояснення малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надані нею в судовому засіданні в присутності психолога. Також судом враховано ступінь психологічного зв`язку між дитиною і батьком, яка говорить: «Я до нього не звикла… готова зустрічатись раз на два-три місяці». Тому більш часті зустрічі (частіше ніж 1 раз на місяць) на даному етапі їх спілкування, можуть сприйматись малолітньою донькою сторін як психологічний примус, що може бути травмуючим фактором. При цьому позивач має необмежену можливість спілкуватися з донькою засобами телефонного зв`язку та Інтернет - зв`язку.

Отже, за умови подальшого психологічного зближення позивача з донькою, він не позбавлений можливості призначати зустрічі частіше за домовленістю з відповідачем та малолітньою донькою.

Суд вважає, що такий спосіб участі у спілкуванні та вихованні дитини буде таким, що відповідає віковим потребам малолітньої дитини, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

Вказаний порядок спілкування батька з донькою може бути змінений за домовленістю батьків.

Отже, на думку суду, зазначений вище порядок спілкування батька з донькою забезпечить найкраще інтереси дитини, з урахуванням її віку та з урахуванням інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язаних із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 18 липня 2022 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.14 зв.).

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 908 грн. 40 коп. слід віднести на рахунок держави.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Роменської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, задовольнити частково.

Визначити порядок участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, шляхом проведення часу з донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - один день на місяць за попередньою домовленістю, на території міста Ромни без присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Судовий збір у розмірі 908 грн. 40 коп. слід віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_6 тел. НОМЕР_6 .

Представник позивача: Чайка Ольга Вікторівна , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_7 , тел. НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_9 .

Третя особа: Служба у справах дітей Роменської міської ради Сумської області: місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, бульвар Шевченка, 11, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова