У Х В А Л А

"22" жовтня 2025 р.

м. Київ

справа № 755/20613/25

провадження № 2/755/14935/25

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов`язок, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1, 3 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, яка визначається вартістю майна.

Згідно положення ч. 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, ураховуючи майновий характер спірних правовідносин, а саме щодо визнання права власності на нерухоме та рухоме майно в порядку спадкування, зміст позовної заяви має містити ціну позову, яка має бути визначена позивачем вартістю заявленого позивачем нерухомого та рухомого майна, зокрема: вартістю квартири АДРЕСА_1 , та автомобіля «Фольцваген», державний номер НОМЕР_1 , що має підтверджуватися Звітом про оцінку цього майна, чинним станом на день звернення позивача з позовом до суду, тобто не більше шести місяців з дня проведення оцінки такого майна, - що є вимогою п. 3 ч. 3 ст. 175 та п. 2 ч. 1 ст. 176 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів вчинення позивачем дій щодо оцінки спірного нерухомого та рухомого майна або доказів відмови експертної установи в наданні висновку щодо оцінки майна станом на день звернення позивача з даним позовом до суду, за відсутності в чинному законодавстві норм-виключення обов`язку визначення позивачем ціни позову у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивачем має бути зазначено ціну позову за звітом про оцінку спірного майна, строк якого не перевищує шести місяців з дня такої оцінки.

Крім того, за ч. 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Тобто, у разі відсутності документів, які є підставою для звільнення позивача від сплати судового збору, позивачем має бути сплачено судовий збір відповідно до вимог та в порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2025 року становить 3 028,00 грн.

Разом з тим, позивач до суду звернулась з вимогами майнового характеру, сплативши судовий збір у розмірі 5 000,00 грн.

Таким чином, позивачем на виконання приписів даної ухвали суду має бути сплачено (за вирахуванням вже сплаченої суми судового збору) судовий збір у розмірі 1% від ціни позову (від вартості спірного спадкового майна), однак не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - за вимоги майнового характеру.

Крім того, позивач заявила клопотання про зменшення розміру судового збору до 5 000,00 грн., вказуючи на складність майнового стану, оскільки позивач є студенткою вищого навчального закладу та є донькою загиблого військовослужбовця.

Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. (ч. 1ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно ч. 3 ст. 136 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Законом України від 8 липня 2011 року N 3674-VI «Про судовий збір» не передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подачу заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Так, питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати витрат постає у разі, коли майновий стан особи є таким, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк. Тобто суд вправі постановити ухвалу про відстрочення, розстрочення, або звільнення від сплати судового збору, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони.

Таким чином, відстрочення, розстрочення, або звільнення від сплати судового збору здійснюється на розсуд суду і не є його обов`язком. (Ухвала Верховного Суду України від 04 вересня 2017 року, Справа № 750/555/16-ц)

Разом з тим, суд не убачає підстав для зменшення розміру судового збору позивачу відповідно до заявленого клопотання, оскільки позивач є особою працездатного віку, захист прав позивача щодо розгляду справи за досліджуваним позовом здійснює адвокат Климчук Ю.М., яка надає позивачу платну правничу допомогу, що підтверджено зазначеним у позовній заяві розрахунком, та свідчить про наявність у позивача матеріальної можливості на оплату платної правничої допомоги платного адвоката.

Таким чином, суд не убачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за поданий нею позов, предмет якого становлять вимоги майнового характеру (про визнання права власності на спадкове майно), та за відсутності доказів сплати позивачем судового збору в повному обсязі чи доказів звільнення позивача від сплати судового збору, суд зобов`язаний встановити позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків та недоліків щодо сплати позивачем судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган