Справа № 459/1973/25
Провадження № 2/459/534/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 жовтня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Дем`яновської Ю.Д. ,

з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

17.06.2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором №281022783 від 30.08.2023 року в розмірі 113 860,00 грн., а також понесені судові витрати, які включають витрати на правову допомогу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30.08.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №281022783 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Кредитор свої зобов`язання виконав та надав боржнику у користування 25 000 грн., проте боржник свої зобов`язання з повернення коштів у встановлений договором строк не виконав. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 та додаткових угод в т ч про продовження терміну дії Договору факторингу право вимоги за кредитним договором №281022783 від 30.08.2023 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». Надалі, на підставі договору факторингу №19/1224-01 від 19.12.2024, право вимоги до боржника перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до ТОВ «Онлайн фінанс», а на підставі договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 від ТОВ «Онлайн фінанс» до Позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС». Вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором №281022783 від 30.08.2023 у загальному становить 113 860,00 грн., з яких 25 000,00 грн. - заборгованість по кредиту; 88 860,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 113 860,00 грн, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Ухвалою від 19.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи на 13.08.2025. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву.

У зв`язку із першою неявкою належним чином повідомленого відповідача розгляд справи 13.08.2025 відкладено на 24.09.2025.

24.09.2025 задволено клопотання представника позивача про витребування відомостей від АТ "Універсла Банк".

В судове засідання 21.10.2025 року сторони не з`явились.

Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 30.08.2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №281022783, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором (а.с.73-91).

Згідно з п.2.1 Договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 25 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повер6нути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, визначених у цьому договорі, додатках до нього, та Правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 25000 грн 30.08.2023 року (п.2.3 договору).

Згідно з п.8.4 Договору після закінчення Дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 % річних, що на дань укладення договору становить 2,98 % в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.

Для суми кредиту за першим траншем, що вказана у п.2.3 договору, за перші 1 день Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 25205,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 205,00 грн та суму кредиту у розмірі 25000,00 грн. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 1870,35% річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 100,82% від суми першого траншу (п.8.8).

Відповідно до п.11.1 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.

До договору банком також долучено заявку на отримання грошових коштів в кредит від 30.08.2023 року, де вказані персональні дані ОСОБА_1 , адресу його реєстрації та номер карточки (а.с.51); правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (а.с.52-58); порядок укладання Фінансовою компанією договорів у вигляді електронного документа, що підписується сторонами при наданні споживчих послуг(діє з 25.07.2023).(а.с.18-50); паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №281022783 від 30.08.203 року, де вказано інформація та контактні дані кредитодавця, кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок поверення кредиту, додаткову інформацію, інші важливі правові аспекти та підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором 8576. (а.с.69-71)

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перерахувало відповідачу кошти в сумі 25000,0 гривень згідно договору №281022783 від 30.08.2023 року, що підтверджується платіжним доручення від 30.08.2023 року (а.с.17).

Згідно повідомлення АТ «Універсал Банк» від 30.09.2025 №БТ/8237 встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_1 , на даний картковий рахунок з 30.08.23 по 04.09.23 було зарахування коштів 25000 грн, номер телефону НОМЕР_2 був фінансовим номером телефону за картковим рахунком № НОМЕР_1 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .

Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 29.09.2025 про зарахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 30.08.2023 постили кошти в сумі 25000 грн.

Судом також встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 та Додаткові угоди до нього, згідно якими фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за яким настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові (а.с.149-173).

Також надано позивачем акт звірки взаємних розрахунків на 31.12.2023 зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №248 від 12.09.2023 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018. (а.с.143) та протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги №248 від 12.09.2023. (а.с.144)

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №248 від 12.09.2023 до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги за договором укладеним з ОСОБА_1 №281022783 від 30.08.2023 (а.с.145-146)

Відповідно до розрахунків заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором №281022783 від 30.08.2023 заборгованість за період з 30.08.2023 по 12.09.2023 та з 12.09.2023 по 19.12.2024 становить 113860грн, з них 25000 грн тіло кредит та 88860 грн проценти. (а.с.101-103,104)

19 грудня 2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 19/1224-01, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором № №281022783 від 30.08.2023 (а.с.134-142).

На підтвердження цього також позивачем надано витяг з Реєстру прав вимоги №2 від 16.12.2024. (а.с.131-133) та копії платіжних доручень №376 та №377 від 20.01.2025 (а.с.128, 129)

В подальшому, 29.05.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором № №281022783 від 30.08.2023 року (а.с.118-127).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025 борг ОСОБА_1 за договором №281022783 від 30.08.2023 становив 113860, з яких 25000 прострочене тіло кредиту та 88860 грн прострочені відсотки. (а.с.115-116)

Згідно вписки з особового рахунку за кредитним договором №281022783 від 30.08.2023 станом на 05.06.2025 заборгованість за кредитним договором не погашена та становить 113860грн. (а.с.100)

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою, дугою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів..

Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно п.15 ч.1 ст.1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1-2 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно статті 1054 ЦК України з а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Як зазначалось вище, договір кредитної лінії № 281022783 від 30.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який використано для підтвердження підписання договору.

Без здійснення вказаних дій відповідачем договір не був би укладений сторонами, відтак, цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним факт підписання ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відтак укладення договору узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.

Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси в повному обсязі.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За наведених обставин, суд вважає, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, суд виходить з наступного.

Із наданих позивачем та досліджених судом документів встановлено, що відповідачу на підставі договору кредитної лінії № 281022783 від 30.08.2023 року було надано кредит 25000 грн, який відповідач у строки встановлені умовами договору не повернув, розмір заборгованості відповідачем не спростований, а тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі 25000 грн.

Що стосується вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд виходить з наступного.

22.11.2023 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесені зміни до ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Разом із тим, відповідно до пункту 8.4. Договору проценти за користування кредитом становлять 2,98% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожен день користування ним.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Враховуючи положення ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» та вимоги пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», з 24.12.2023 позивачем неправомірно нараховувалися проценти за ставкою 2,98% на день.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що необхідне перерахувати проценти за період з 24.12.2023 по 28.12.2023, з розрахунку розміру денної процентної ставки 2,5%, у зв`язку з чим розмір таких за період з 24.12.2023 по 28.12.2023 становитиме 3125 грн (625 грн х 5 днів), а загальний розмір процентів становитиме 88260грн.

За наведених обставин, заявлені позовні вимоги у частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами підлягають до часткового задоволення шляхом їх стягненням у розмірі 2,5% в день за період з 24.12.2023 по 28.12.2023, решта розрахунку відповідає умовам договору, відповідачем не оспорюється, тому загальна сума заборгованості по відсотках становить 88260 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача, як правонаступника первісного кредитора, підлягають частковому задоволенню, в розмірі 113200грн, з них 25000грн за тілом кредиту та 88260 грн проценти за користування кредитом.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2408,36 грн., виходячи з наступного розрахунку 113200 грн. (сума задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (ставка судового збору) : 113860 грн. (сума заявлених позовних вимог).

Щодо судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду; на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000,00 грн.

В обґрунтування розміру понесених витрат позивач надав копії таких документів: копію Договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01 з додатками (а.с.96-99); додаткову угоду №0 до договору про надання правничої допомоги від 29.05.2025 №29/05/25-01 (а.с.95); Акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000, 00 грн (а.с.94), копію довіреності видану ТОВ «ФК «Ейс» від 29.05.2025 на ім`я адвоката Тараненка А.І., (а.с.92); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність №4956 від 24.04.2012 видане на ім`я Тараненко А.І. (а.с.93)

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд має застосувати положення закону про завдання та принципи цивільного судочинства, пропорційність у цивільному судочинстві, а також конкретні обставини справи, вимоги, з якими заявник звернулася до суду, їх значення для заявника.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.

Відповідно до правового висновку, викладеному у додатковій постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 357/8695/23, для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність й розумність.

Відтак, з врахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, пропорційності задоволених судом позовних вимог, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до 3000,00 гривень.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258,259, 263- 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 113200 (сто тринадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок заборгованості за договором кредитної лінії №281022783 від 30.08.2023 року, з яких: 25000 гривень заборгованість за тілом кредиту, 88260 гривень заборгованість за процентами.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 2408 (дві тисячі чотириста вісім) гривень 36 копійок судових витрат понесених на сплату судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок судових витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (, юридична адреса: 02175, м.Київ, Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005);

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 22.10.2025 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська