Справа № 404/174/25
Номер провадження 6/404/21/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Фортечний районний суд м. Кропивницького

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №404/174/25 (номер провадження 2-н/404/22/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу №404/174/25 від 30.01.2025року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, 24.07.2025 року подав заяву про зупинення виконання за виконавчим документом №404/174/25 від 30.01.2025 року, виданим Кіровським районним судом м. Кіровограда до розгляду судом заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №404/174/25, обґрунтовуючи тим, що 22.07.2025р. ОСОБА_1 дізнався, що головним державним виконавцем Пересипського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Гончаренко Андрієм Віталійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77363416 від 04.03.2025р. за судовим наказом №404/174/25 від 30.01.2025р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.01.2025 року і до досягнення ОСОБА_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає, що стягнення грошових коштів з заявника за цим документом може призвести до істотного ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду, а тому існує необхідність в зупиненні виконання за виконавчим документом.

Ухвалою судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 16 травня 2025 року прийнято до свого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №404/174/25, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 16 травня 2025 року заяву представника заявника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №404/174/25- задоволено.

Ухвалою Фортечного районного суду міста Кропивницького від 31 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №404/174/25 (номер провадження 2-н/404/22/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 відмовлено.

Представником заявника подано апеляційну скаргу на ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького від 31 липня 2025 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 серпня 2025 року апеляційну скаргу на ухвалу Фортечного районного суду міста Кропивницького від 31 липня 2025 року повернуто заявнику.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, повідомлялись належним чином.

Від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява щодо розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, щодо відмови у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

30 січня 2025р. Кіровським районним судом м. Кіровограда по справі № 404/174/25 (номер провадження 2-н/404/22/25) розглянуто заяву представника ОСОБА_1 адвоката Охременко Артема Вікторовича про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 та видано судовий наказ №404/174/25 від 30.01.2025р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх вид заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.01.2025 року і до досягнення ОСОБА_2 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою головного державного виконавця Пересипського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Гончаренка Андрія Віталійовича відкрито виконавче провадження ВП №77363416 від 04.03.2025р. за судовим наказом №404/174/25 від 30.01.2025року/зворотна сторона а.с.74-75/.

Крім того, за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.07.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку з 25.12.2023 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 , та починаючи з 07.01.2030 року стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, щомісячно, і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набрало законної сили 09.08.2024 року.

30.07.2024 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист по вказаному рішенню від 09.07.2024 року.

Постановою головного державного виконавця Суворовського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) Значек В.В. відкрито виконавче провадження ВП №75782216 від 13.08.2024 р. за рішенням суду від 09.07.2024 року.

06.02.2025 року ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до суду із заявою про визнання судового наказу №404/174/25 від 30.01.2025року, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда, таким, що не підлягає виконанню.

За змістом ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зіст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.5 ст.183 СК Українитой із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1ст.191 СК України).

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За положеннями ст.160 ЦПК України та ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом.

Відповідності до положень ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання;

матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Таким чином підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є помилка при його видачі або припинення обов`язку за правомірно виданим виконавчим документом.

Щодо підстави визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд зазначає, що таких доказів заявником (боржником) до суду не подано.

При цьому подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, адже визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку.

Заявник ОСОБА_1 як на підставу для визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу від 30.01.2025 року посилається на те, що стягувач ОСОБА_3 повторно звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, що протирічить ч.2 ст. 161 ЦПК України.

Водночас, з огляду на положення ст. 432 ЦПК України наведені обставини не можуть бути підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки, ОСОБА_1 фактично оспорює наявність підстав для задоволення судом заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

ОСОБА_1 у заяві не навів обставин, які б вказували на відсутність та/або припинення у нього обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дітей, що був визначений судовим наказом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Також слід зазначити, що словосполучення «або з інших причин», про яке йдеться у статті 432 ЦПК України, стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

З аналізу наведених норм процесуального права вбачається, що законодавцем передбачено можливість судового захисту прав боржника у разі, якщо стягувач не визнає відсутність обов`язку боржника.

Матеріали справи не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом від 30.01.2025 року , який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст.129-1Конституції України та ст.18ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Законодавцем визначено підстави припинення обов`язку зі сплати аліментів на підставі судового рішення.

Так, ст. 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Аналіз вказаної норми закону свідчить, що у зв`язку зі зміною обставин, які мають істотне значення, платник аліментів у порядку визначеному законом, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним позовом, має право на звільнення його від обов`язку щодо сплати аліментів.

Тобто, зміна та виникнення обставин, які мають істотне значення, можуть слугувати підставою для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів.

Між тим з таким позовом ОСОБА_1 не звертався, а подав заяву про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню.

Згідно зі статтями 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню по справі №404/174/25 (номер провадження 2-н/404/22/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 29.09.2025 року

Суддя

Фортечного районного суду

міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО