Справа № 463/9509/25
Провадження № 2-о/463/274/25
РІШЕННЯ

іменем України

23 жовтня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Яворського С.Й.

за участю секретаря с/з Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Яворівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, суд -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю, серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, виданого на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 19.09.1994 року №33.

Заяву мотивує тим, що його матері ОСОБА_2 згідно із Державним актом на право приватної власності на землю, серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, виданого на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області від 19.09.1994 року №33 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за № 264 у приватну власність передано земельну ділянку площею 0,065 гектарів для ведення садівництва. Зазначає, що при видачі державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка у імені та по батькові власника земельної ділянки, зокрема власником зазначена « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_2 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла про що зроблено відповідний актовий запис №21. Після смерті матері заявник звернувся до Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області для прийняття спадщини, однак 05.09.2025 року отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із розбіжностями у власному імені та по батькові померлої у Державному акті на право приватної власності на землю та свідоцтві про смерть. Зазначає, що наявність вищезазначеної помилки не дає йому можливості як спадкоємцю оформити перехід права власності в порядку спадкування на майно та реалізації належного йому права власності. У зв`язку з наведеним заявник звернувся до суду з відповідною заявою та просять таку задовольнити.

Заява поступила до суду 07.10.2025 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.10.2025 року, прийнято заяву та відкрито провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника адвокат Голуб С.І. до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та проситиь заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, просив розглядати заяву у їх відсутності.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,319 ЦПК України, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, прізвищем, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , яка мешкає у АДРЕСА_1 на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Львівської області Яворівського району від 19.09.1994 року №33 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,065 гектарів в межах згідно планом для ведення садівництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ №1295 26.01.1995 року. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №264.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 від 21.02.1968 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_5 14.07.1967 року про що зроблено відповідний актовий запис №1957. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.9).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 14.03.1975 року, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 03.12.2016 року, виданого Виконавчим комітетом Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 21 (а.с.10).

Відповідно до долученої до матеріалів справи довідки виданої головою правління садівничого товариства «Рясне» І.Ю. Карпенко від 19.08.2025 року, зазначено, що ОСОБА_2 , являється членом садівничого товариства «Рясне» та земельна ділянка по АДРЕСА_2 , площею 0,0645 виділена їй для ведення садівництва, згідно Державного акту Серії ЛВ №1295.

Таким чином, судом встановлено, що при видачі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, було допущено помилку у зазначені імені та по батькові, а саме замість вірного ОСОБА_2 зазначено невірно ОСОБА_3 , яка підлягає виправленню в судовому порядку шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене, оцінючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою не має, крім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого законом права на спадщину, перешкодою чому є невірне зазначення імені та по батькові власника земельної ділянки, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 259, 263-265, 268, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності Державного акта на право приватної власності на землю, Серії ЛВ №1295 від 26.01.1995 року, виданого на підставі рішення Домажирської сільської Ради народних депутатів Львівської області Яворівського району від 19.09.1994 року №33 ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місцепроживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ;

Заінтересована особа: Яворівська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: 81001, м.Львівська область, м.Яворів, вул.О.Маковея,62, .

Повний текст судового рішення складено та підписано 23 жовтня 2025 року.

Суддя: С.Й. Яворський