КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8675/2025
справа №758/1755/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Петрова Д.В., дата складення повної судового рішення не зазначена,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У лютому ПрАТ "СК "АРКС" звернулось до суду із позовом про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позову вказує, що 15 березня 2021 року у м. Києві по вул. Полярній 12/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення №756/4677/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 150а0зд від 31 липня 2020 року.

10 вересня 2020 року укладено додаткову угоду № 1 до договору добровільного страхування наземного транспорту № 150а0зд від 31 липня 2020 року, згідно якої реєстраційний номер застрахованого автомобіля зазначений як НОМЕР_2 .

Власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування.

ПРАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 186 742,63 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована у ТзДВ «СГ «Оберіг» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/202514576 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілого, у розмірі 130 000 грн, франшиза 2 500 грн, у зв`язку з чим ПРАТ «СК «ЄВРОІНС УКРАЇНА» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПРАТ «СК «АРКС» в сумі 114 750 грн.

Отже різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 59 242,63 грн.

Відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен сплатити на користь позивача різницю між сумою страхового відшкодування, сплаченою за договором страхування транспортних засобів №150а0зд від 31 липня 2020 року у розмірі 186 742,43 гривень та сумою страхового відшкодування за полісом ЕР/202514576 у розмірі 130 000,00 гривень за мінусом 2 500,00 гривень франшизи, отже різниця становить 59 242,63 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ "СК "АРКС" сплачене страхове відшкодування у розмірі 59 242,63 гривень та судові витрати.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 59 242,63 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вказав, що дії відповідача потягнули цивільно-правові наслідки, АТ «СК «АРКС» відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, відтак позов підлягає задоволенню повністю та стягненню із відповідача на користь позивача у порядку регресу підлягають завдані збитки у розмірі 59 242,63 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент ДТП була застрахована за полісом ОСЦПВ №202514576, виданим ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» з лімітом відповідальності 130 000 грн. Проте страховик виплатив лише 114 750 грн, безпідставно зменшивши розмір відшкодування.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», компенсації підлягають витрати на відновлення автомобіля з урахуванням зносу, визначеного у встановленому порядку. Згідно пункту 2.4 Методики товарознавчої експертизи, розмір матеріального збитку включає реальні витрати на відновлення автомобіля, а відповідно до пункту 7.38 Методики, для транспортних засобів іноземного виробництва, експлуатація яких не перевищує 7 років, знос не враховується.

Оскільки строк експлуатації авто «Volkswagen», р/н НОМЕР_2 , на момент ДТП складав лише 1 рік, застосування коефіцієнта фізичного зносу було неправомірним. Матеріали справи не містять обґрунтування такого застосування або розрахунку збитку.

Таким чином, вимога страховика про стягнення з відповідача суми у 59 242,63 грн як регресного відшкодування є безпідставною. Крім того, суд без належного обґрунтування відмовив у задоволенні клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, хоча подані документи не дають змоги встановити законність зменшення суми страхового відшкодування.

Мотивуючи наведеним, просить заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, у якому скаржник просить призначити у справі автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України.

На вирішення експертам поставити такі питання: Яка вартість матеріального збитку, завданого власникові КТЗ "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_2 , який зазнав аварійних ушкоджень внаслідок ДТП, що сталась 15 березня 2021 року станом на дату ДТП 15 березня 2021 року?

Яка вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження в ДТП 15 березня 2021 року, станом на дату ДТП?

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

14 жовтня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ПрАТ "СК "АРКС" на апеляційну скаргу, у якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Разом з цим, поданий відзив підлягає поверненню без розгляду особі, яка його подала, з таких підстав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року. Визначено строк тривалістю 7 днів із дня вручення ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно даних звіту про доставку вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду убачається, що копія ухвали про відкриття апеляційного провадження доставлена до електронного кабінету ПрАТ "СК "АРКС" 02 квітня 2025 року о 17:40 годині.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 частини 6 статті 128 ЦПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Отже, ухвала Київського апеляційного суду вручена ПрАТ "СК "АРКС" 03 квітня 2025 року, відтак 7-ми денний строк, встановлений судом на подання відзиву, сплив 09 квітня 2025 року.

Ураховуючи те, що відзив на апеляційну скаргу подано із пропуском строку, встановленого судом, такий слід повернути без розгляду особі, яка його подала.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

З матеріалів справи установлено, що о 09:20 год у м. Києві по вул. Полярній 12/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4-5).

На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_3 , були застраховані в ПРАТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 150а0зд від 31 липня 2020 року, що підтверджується даними договору, що міститься у матеріалах справи (а.с. 6-13).

10 вересня 2020 року між СК "АРКС" та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу "Все включено", згідно даних якого реєстраційний номер автомобіля зазначено як НОМЕР_2 (а.с. 14).

17 березня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до ПРАТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування (а.с. 15).

Згідно даних рахунку №123046058 вартість ремонту транспортного засобу VW Tiguan, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 186 472,63 гривень (а.с. 18).

Сума, зазначена в рахунку, підтверджується даними ремонтної калькуляції №1.003.21.0 від 22 березня 2021 року, згідно даних якої вартість відновлювального ремонту становить 186 472,63 гривень (а.с. 19-22).

Згідно даних страхового акту №ARX2746766 від 26 березня 2021 року та розрахунку страхового відшкодування убачається, що сума відшкодування становить 186 742,63 гривень (а.с. 23).

Згідно даних платіжного доручення №765025 від 29 березня 2021 року ПрАТ "СК "АРКС" на рахунок ФОП ОСОБА_3 перераховано 186 742,63 гривень. У графі призначення платежу вказано "страхове відшкодування згідно акту №ARX2746766 ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_4 від 18 березня 2021 року (а.с. 25).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ТзДВ «СГ «Оберіг» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/202514576 (а.с. 26).

Згідно даних платіжного доручення №851 від 13 серпня 2021 року ТДВ СГ "Оберіг" на рахунок АТ "СК "АРКС" перерахувало страхове відшкодування у розмірі 114 750,00 гривень. У графі призначення платежу вказано "страхове відшкодування згідно страхового акту №27135р/1 від 13 серпня 2021 року (регресний платіж за заявою 4451/18ЦВ від 21 травня 2021 року) без ПДВ" (а.с. 27).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відшкодування шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки унормовано статтею 1188 ЦК України.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

У справі, що переглядається колегією суддів, установлено, що страховик потерпілої особи виплатив страхове відшкодування на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу у розмірі 186 742,63 гривень, що підтверджується даними платіжного доручення №765025 від 29 березня 2021 року.

Страховик особи, що завдала шкоди, сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 114 750,00 гривень, отже стягненню із відповідача підлягає різниця між фактично завданою шкодою та сплаченим страховим відшкодуванням, що становить 59 242,63 гривень.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до частин 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина 1 статті 25 Закону України «Про страхування»).

За правилом пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачають перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.

При цьому помилковим є ототожнення права вимоги, визначеного статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як уже зазначено вище, право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, яка виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, яка відшкодувала шкоду потерпілому, виникає в порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

Проте, ухвалюючи рішення суд першої інстанції, не вказав на застосування статті 993 ЦК України, та безпідставно застосував статтю 1191 ЦК України, оскільки зазначена норма права на правовідносини, що виникли, не поширюється.

Із змісту апеляційної скарги убачається, що така фактично ґрунтується на не згоді відповідача із сумою страхового відшкодування, виплаченої його страховиком ТДВ "СГ "Оберіг".

У зв`язку із незгодою із сумою виплаченого та виплаченого страхового відшкодування страховиком відповідача, скаржник просить призначити судову автотоварознавчу експертизу.

В обґрунтування поданого клопотання скаржник зазначає на безпідставне застосування ТДВ "СГ "Оберіг" коефіцієнту фізичного зносу під час розрахунку страхового відшкодування.

Разом з цим, заявляючи клопотання про призначення експертизи, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження того, що страховиком ТДВ "СГ "Оберіг" при визначенні розрахунку страхового відшкодування застосовано коефіцієнт фізичного зносу.

Із матеріалів справи убачається, що 01 липня 2024 року адвокатом Сулига С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , суду першої інстанції подано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року у задоволенні клопотання відмовлено з підстав недоцільності проведення експертизи. Суд вказав, що у матеріалах справи наявна ремонтна калькуляція, рахунок №123046058 від 18 березня 2021 року, страховий акт №ARX2746766 від 26 березня 2021 року, тому відсутня дійсна потреба у спеціальних знаннях для встановлення обставин, що входять до предмету доказування.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині недоцільності призначення у цій справі судової експертизи, оскільки для установлення обставин, що мають значення для вирішення справи, відсутня потреба у спеціальних знаннях.

Ураховуючи наведене вище, апеляційний суд констатує, що правовідносини у цій справі регулюються Законом України "Про страхування" та положеннями ЦК України, зокрема статями 993, 1194 ЦК України.

Установлено, що ПрАТ "АРКС" на підставі договору добровільного страхування виплатило потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 186 742,63 гривень. ТДВ "СГ "Оберіг" компенсувало ПрАТ "АРКС" частину страхового відшкодування у розмірі 114 750,00 гривень, отже до позивача у відповідності до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, суд першої інстанції правильно вирішив спір по суті, проте помилково застосував норму матеріального права, яка не підлягає застосуванню, у зв`язку з чим посилання на статтю 1191 ЦК України підлягає виключенню із мотивувальної частини судового рішення, відповідно із резолютивної частини судового рішення слід виключити посилання на стягнення суми здійсненого страхового відшкодування в порядку регресу.

З огляду на наведене, відповідно до статті 376 ЦПК України апеляційний суд робить висновок про зміну рішення суду у відповідній частині.

Оскільки рішення суду першої інстанції змінюється, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відзив Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» повернути без розгляду особі, яка його подала.

Клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотоварознавчої експертизи залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року змінити, виключити з мотивувальної частини судового рішення посилання на статтю 1191 ЦК України та з резолютивної частини судового рішення виключити посилання на стягнення суми здійсненого страхового відшкодування в порядку регресу, вказавши, що стягнення суми здійсненого страхового відшкодування в розмірі 59 242,63 гривень здійснюється в порядку суброгації.

В іншій частині заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова