Провадження №: 2-о/336/323/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Шевченківський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Турчинського Максима Ігоровича, за участі секретаря судового засідання Кумечко Ірини Миколаївни, розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу

за заявою Запорізької міської ради

заінтересована особа: Приватний нотаріус запорізького міського нотаріального округу Цекєєва Ірина Олександрівна

про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заявлених вимог

Запорізька міська рада звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати відумерлою спадщину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_2 , які були співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтована тими обставинами, що після відкриття спадщини після померлих спадкоємці за законом та за заповітом відсутні, з заявою про прийняття спадщини чи про відмову у її прийнятті ніхто не звертався, що є підставою для передачі зазначеного майна (спадкової маси) до територіальної громади відповідно до приписів ст.1277 ЦК України.

Рух справи

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 08.08.2025р. відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судовий розгляд, ухвалою суду від 24.09.2025р. витребувані додаткові докази у справі.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Встановлені судом фактичні обставини по справі та правовідносини

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 86 років, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 про що складено відповідний актовий запис за №1105.

Після смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Розпорядження голови Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради за №1274 від 30.03.2000р.

Факт належності зазначеного майна зазначеним особам перевірений судом та підтверджений наданими суду письмовими доказами, зокрема листом районної адміністрації від 02.12.2024р., копією Розпорядження про приватизацію майна від 30.03.2000р. та матеріалами приватизаційної справи.

Право власності на зазначену квартиру не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, натомість за інформацією ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в матеріалах інвентаризаційної справи міститься свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, що не суперечить вимогам законодавства та не спростовує факту належності зазначеного майна померлим особам.

За інформацією Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 24.03.2025р. за №06.4-02/02/986 за адресою АДРЕСА_2 були зареєстровані у певний проміжок часу лише ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до моменту смерті, реєстрація інших осіб за вказаною адресою - відсутня.

За інформацією СКП «Запорізька ритуальна служба» Запорізької міської ради від 16.10.2024р. за №762 ОСОБА_1 був похований як безрідний у серпні 2024 року.

Судом досліджені письмові матеріали, надані нотаріусом, з яких вбачається, що спадкова справа після померлого ОСОБА_1 на спірне майно квартиру не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкові договори не укладалися, що підтверджується Витягами та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Натомість наявна інформація про укладення Заповіту спадкодавця ОСОБА_1 на випадок смерті відносно нерухомого майна земельну ділянку, яка розташована у Токмацькому району Запорізької області.

Інші дані, які б засвідчували факт прийняття спадщини (подання заяв про бажання прийняти спадщину) після померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на зазначену квартиру судом станом на момент розгляду справи - не встановлено.

За змістом чч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмов и від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За правилами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Таким чином, підставами визнання спадщини відумерлою є: 1) фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; 2) позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; 3) відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; 4) неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці усунені від спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 388 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Враховуючи, що спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неприйнята спадкоємцями ні за заповітом, ні за законом, і з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, наявні правові підстави для визнання відумерлою спадщини, до складу якої входить зазначена квартира.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 1277 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву Запорізької міської ради про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати відумерлою та передати у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради спадщину, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 (загальною площею 32,32 кв.м., житлової площі 16,9 кв.м), що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник: Запорізька міська рада, ЄДРПО:04053915, адреса: 69105 м.Запоріжжя пр.Соборний,206;

Заінтересована особа: Приватний нотаріус ЗМНО Цекеєва Ірина Олександрівна, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: 69068 м.Запоріжжя вул.Кругова,152;

Повний текст рішення підписано 23.10.2025р.

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя М.І.Турчинський

14.10.25