Справа № 2-4966/09
Провадження № 6/161/195/25
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Мазура Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дручок О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» про заміну стягувача у виконавчому документі,

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст заяви

19.08.2025 ТзОВ «Дебт Форс» через систему «Електронний суд» звернулося в суд із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі.

Заява обгрунтована тим, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2016 у справі №2-4966/09 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №0 від 28.02.2008 в розмірі 788 365,87 грн..

19.05.2021 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ « Дельта Банк» на ТОВ «ФК « Вердикт Капітал».

Право вимоги за цим кредитним договором на підставі договорів про відступлення прав вимоги №10-03/23 від 10.03.2023 перейшло від ТОВ «ФК « Вердикт Капітал» до ТзОВ «Кампіс Фінанс».

22.05.2023 між ТзОВ «Кампіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №22-05/23 про відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором №0.

Внаслідок відступлення права вимоги відбулася заміна кредитора в зобов`язанні поза межами виконавчого провадження (правонаступництво в матеріальних правовідносинах), що є підставою для процесуального правонаступництва.

В зв`язку з цим заявник просив суд замінити стягувача у виконавчих листах, щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ..

ІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 20.08.2025 заява про заміну стягувача у виконавчому документі прийнята до розгляду.

16.09.2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області витребувано у Відділу державної виконавчої служби місті Луцьку інформацію чи перебував на виконанні у виконавчому провадженні №53846966, виконавчий лист по справі № 2-4966/09 та постанову про закінчення виконавчого провадження (постанову про повернення виконавчого документа стягувачу).

08.10.2025 на адресу суду надійшла відповідь на ухвалу суду Відділу державної виконавчої служби місті Луцьк.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В позовній заяві просив про здійснення розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому документі за його відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань від них не надходило.

Згідно з ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому документі.

У зв`язку неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІІІ.Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2009 року у справі № 2-4966/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.02.2008 року, яким позов задоволено, стягнуто заборгованість в розмірі 788 365 (сімсот вісімдесят вісім тисяч триста шістдесят п`ять) грн.87 коп.

23.09. 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу №2306/К, про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал», а ТзОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 0 від 28.02.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами до нього, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк») та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»».

На підставі цього рішення суду був виданий виконавчий лист № 2-4966/2009 від 06.10.2009, який перебував на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку(виконавче провадження №53846966).

27.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову про

повернення ВД стягувачу згідно п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Згідно з публічними відомостями автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №53846966 було відкрите 06.10.2019, стан виконавчого провадження: завершене.

Відомостей про повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання матеріали справи не містять.

10.03.2023 ТОВ «ФК « Вердикт Капітал»(первісний кредитор) та ТзОВ «Кампіс Фінанс» (новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги №10-03/23, на підставі якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 06.10.2016 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

22.05.2023 ТзОВ «Кампіс Фінанс»(первісний кредитор) та ТОВ «Дебт Форс» (новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги №22-05/03, на підставі якого, включаючи усі додатки до нього до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 06.10.2016 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ..

ІV.Висновок суду

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Провиконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним з випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження (див. пункти 72-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10).

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження (такі правові висновки викладені в пунктах 73-75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 (пункти 80-81, 115, 127-130) викладені такі правові висновки:

«На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення. Разом з тим і заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва».

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Насамперед, суд зауважує, що ТзОВ «Дебт Форс», як правонаступник стягувача, звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому документі (сторони справи). При цьому, сторону у виконавчому документі (сторону справи) не слід ототожнювати із стороною виконавчого провадження.

Стягувачем за спірним виконавчим документом (виконавчим листом №2-4966/09 від 06.10.2016) є ПАТ «УкрСиббанк», а боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .. Виконавчий документ виданий на виконання рішення суду, яким задоволені вимоги (захищені права) стягувача за кредитним договором №0 від 28.02.2008.

Виконавчий документ був пред`явлений стягувачем до примусового виконання. За наслідками цього було відкрите виконавче провадження ВП №53846966.

27.10.2019 виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, саме виконавче провадження №53846966 щодо виконання цього виконавчого документа не було закінчене.

ТзОВ «Дебт Форс», як новий кредитор, набуло право вимоги за кредитним договором №0 від 28.02.2008до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як боржників. Відтак, відбулося правонаступництво юридичної особи кредитора в матеріальних правовідносинах.

Сам факт повернення виконавчого документа стягувачу на цій правовій підставі не позбавляє права ТзОВ ««Дебт Форс», як правонаступника стягувача, права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». Однак, такі строки на даний час є пропущені. Заявник не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та не наводив будь-яких переконливих причин для цього. А тому, дійсна процесуальна мета для заміни стягувача у виконавчому документі (отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження) не може бути досягнута. В зв`язку з цим відсутні підстави для процесуального правонаступництва (заміни сторони у виконавчому документі).

Отже, в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому документі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 55, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», про заміну стягувача у виконавчому документі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур