Справа № 182/4876/24
Провадження № 2-о/0182/73/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.10.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовною заявою адвоката Яремчук Людмили Валентинівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на наступне.

З 23 квітня 2022 року ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 загинув. При цьому, у свідоцтві про народження ОСОБА_3 батьками зазначено: мати - ОСОБА_4 та батько - ОСОБА_5 . При звернені до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу отримання статусу родини члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника, у ОСОБА_1 просили надати свідоцтво про смерть його матері. Проте, при отриманні копії свідоцтва про смерть матері, було з`ясовано, що у прізвищі ма тері зазначено прізвище - « ОСОБА_6 », а прізвище померлого чоловіка ОСОБА_1 значиться як « ОСОБА_7 ». При зверненні до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), з прохання надати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію актового запису про народження ОСОБА_3 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію актового запису про смерть його матері, надано відповідь, що надати витяг про смерть ОСОБА_4 не вбачається за можливе, оскільки ОСОБА_1 не може підтвердити свої родинні стосунки з померлою матір`ю чоловіка, що фактично й стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. Тому, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , змушена звернутись до суду та просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, в судове засідання не прибула, її представник ОСОБА_2 на адресу суду надала заяву, в якій просила суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та на задоволенні позову наполягає (а.с.49).

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просив суд ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства (а.с.47).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як встановлено судом, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб (а.с.6 зворот). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить актовий запис № 12, складений 11 березня 2024 року Відділом «Центру надання адміністративних послуг» Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з даним позовом стали обставини, які полягають в тому, що позивачка позбавлена можливості в позасудовому порядку довести той факт, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , оскільки у складених актових записах вищевказаних осіб наявні розбіжності в написанні їх прізвищ.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, що має юридичне значення, регулюються Главою 6 Розділу IV ЦПК України.

У п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що, відповідно до п.1 ч.1 ст.273 ЦПК України (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України), суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з наданих позивачем та її представником документів, зокрема, свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, а також сповіщення вбачаються розбіжності в написанні прізвищ, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), які є очевидними та є наявними. Суд вважає, що вони виникли внаслідок невірного перекладу, при цьому, є суттєвими та в позасудовому порядку їх усунути не можливо. Тому суд вважає, що допущені описки є очевидними та перешкоджають стороні позивача у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами.

Зважаючи на вищенаведене, обґрунтованість вимог позивача знайшли своє підтвердження, що свідчить про те, що заявлені вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Нікопольського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал