Справа № 535/516/25
Провадження № 2/535/346/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.,
за участю секретаря судового засідання представника відповідача Білик Н.О. Наконечної О.М. (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором;-

установив:

29 травня 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просять стягнути з останньої на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 07.12.2019-100003520 від 07.12.2019 у розмірі 12 460,00 грн.

У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між ТОВ" Споживчий центр" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу від 030524-12 від «03» травня 2024 року, згідно якого ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1

07.12.2019 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 07.12.2019-100003520 від 07.12.2019 року, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 7 000 грн, з первинним строком на 14 календарних днів.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28% та електронною квитанцією про переказ коштів від 07.12.2019 року.

Кредитором виконано свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі.

Позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 04 березня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 12 460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7000,00 грн., відсотки - 1960,00 грн., штраф - 3 500, 00 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», в зв`язку з чим останні вимушені з даним позовом звернутися до суду.

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 05 червня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено до справу розгляду. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Наконечну О.М., 12.09.2025 року надала до суду письмовий відзив на позов, в якому вимоги позивача, викладені у позовній заяві, не визнає з наступних підстав: зазначає що відповідачка повністю заеречує факт укладення вказаного спірного договору та заперечує факт отримання коштів у кредит, належність їй карткового рахунку, на який такі кошти перераховувалися. Також стверджує що 07.12.2019 року шляхом вчинення шахрайських дій невідомими особами було отримано доступ до телефону відповідачки, в результаті чого оформлено кредит на її ім`я. За даним фактом Відповідач зверталася до правоохоронних органів з відповідною заявою, також надала витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань до відзиву . Крім цього зазначила , що на підтвердження укладення договору ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» надало ПРОПОЗИЦІЮ для укладення Кредитного договору (оферти) від 07.12.2019 № 07.12.2019-100003520; Заявку Кредитного договору від 07.12.2019 № 07.12.2019-100003520; Підтвердження укладення Кредитного договору від 07.12.2019 № 07.12.2019-100003520, в якій зазначено, що договір 07.12.2019 № 07.12.2019-100003520 був підписаний відповідачкою з використанням одноразового ідентифікатора № 8861 направленого їй 07.12.2019 року, о 14:47:15 год. Проте вказані документи не містять доказів, з яких можна було б установити, що відповідач пройшла ідентифікацію у інформаційнотелекомунікаційній системі ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через номер телефону, оскільки такі відомості відсутні в даних документах (а.с. 57-65).

У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві вказала, що прохає проводити розгляд справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Просить позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - адвокат Наконечна О.М. (дистанційно) у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти задоволення позовних вимог та підтримала своє обгрунтування , яке викладене у відзиві на позов . Зокрема зазначила, що 07.12.2019 року шляхом вчинення шахрайських дій невідомими особами було отримано доступ до телефону відповідачки, в результаті чого оформлено кредит на її ім`я. За даним фактом Відповідач зверталася до правоохоронних органів з відповідною заявою, також надала витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань до відзиву, проте шахрайські дії до цього часу є недоведеними, особи не встановлені.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, заслухавши пояснення представника відповідача , приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що між ТОВ" Споживчий центр" та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу від 030524-12 від «03» травня 2024 року, згідно якого ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1

07.12.2019 року між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 07.12.2019-100003520 від 07.12.2019 року, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит у розмірі 7 000 грн, з первинним строком на 14 календарних днів.

Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується довідкою субконто (виписка) з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28% та електронною квитанцією про переказ коштів від 07.12.2019 року.

Кредитором виконано свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 8.1 цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитором у інформаційній системі кредитора від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитора на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом установлено, що ОСОБА_1 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), з використанням одноразового ідентифікатора № R 8861 направленого їй 07.12.2019 року, о 14:47:15 год. Заявку на отримання кредиту підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 7 000,00 грн., також подано копії паспорта і РНОКПП, зроблено особите фото на запит установи (а.с. 17), а отже акцептовано умови Договору (а.с. 11-18). Що також у свою чергу свідчить про неможливість отримання всіх зібраних документів та особистих даних , паролів доступу до електронного цифрового підпису невідомою особою.

Відповідно до п.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № 030524-12 від «03» травня 2024 року . Так, відповідно до п. 5.1.1 зазначеного Договору факторингу Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом, згідно цього договору.

Відповідно до п.п.2.4., 2.5. зазначеного Договору факторингу, Сторони домовилися, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку (Додаток 1). Пiсля пiдписання Акry приймання-передачi до Фактора переходять вci права та обов`язки , як сторони, якi виникли на пiдставi Кредитного договору в обсязi i на умовах, що iснують на момент укладення цього Договору.

На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 07.12.2019- 100003520 від 07.12.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . На підтвердження зазначеного надаєно витяг з реєстру прав вимог №1 .

В свою чергу Позивачем на адресу Відповідача направлено Повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 030524-12 від «03» травня 2024 року, а також вимога про сплату заборгованості від 03.05.2024 року.

Отже, станом на дату подання даної позовної заяви Позивач є єдиним та належним кредитором за кредитним договором № 07.12.2019-100003520 від 07.12.2019 року, укладеним між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 .

Крім того, згідно платіжного документу від 07.12.2019 року на картковий рахунок № НОМЕР_2 , який було надано відповідачкою , успішно зараховано 7000, 00 грн. - відправник ТОВ "Споживчий центр".

Позичальник свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 04 березня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 12 460,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 7000,00 грн., відсотки - 1960,00 грн., штраф - 3 500, 00 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи на адресу відповідача направлялася досудова вимога про сплату заборгованості, яка ним виконана не була.(а.с.31).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК Українизобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики,стаття 1050 ЦК Українизобов`язує його сплатити грошову суму відповідно дост. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України.

Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно дост. 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Відповідно дост. 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію`пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Щодо строків позовної давності:

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Набуття права на захист, для здійснення якого встановлена позовна давність, завжди пов`язане з порушенням суб`єктивного матеріального цивільного права. Суб`єктивне матеріальне цивільне право і право на позов відносяться до різних видів матеріального права: перше - регулятивне, друге - охоронне. Змістом права на позов є правомочність, що включає одну або декілька передбачених законом можливостей для припинення порушення, відновлення права або захисту права іншими способами, які можуть реалізовуватись тільки за допомогою звернення до суду.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою дo винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК

України).

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначений карантин введено з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року.

Разом з тим, згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, отже позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності, а підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні..

Виходячи з вище наведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 12 460, 00 грн.

Також, на підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано, копію Договору про надання правової допомоги № 07/24-НК від 02 липня 2024 року, копію звіту про виконану роботу відповідно до Дговору № 07/24-НК від 02 липня 2024 року про надання правової допомоги, копію платіжної інструкції щодо переказу коштів за надання правової допомоги від 17.03.2025 року № 1696.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача, 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставах поданих сторонами доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд зробив висновок, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку суду, розмір таких витрат має бути відшкодовано у сумі 4000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 128, 137, 141, 211, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 512, 516, 526, 530, 599, 610-612, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1048, 1077 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (код за , адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вулиця Алмазова Генерала, буд.13, оф.601) заборгованість за Кредитним договором № 07.12.2019-100003520 від 07.12.2019 року в розмірі 12 460,00 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (код за , адреса: 01133, м. Київ, Печерський район, вулиця Алмазова Генерала, буд.13, оф.601) суму понесених позивачем судових витрат у розмірі 6 422,40 (шість тисяч чотириста двадцять дві гривні 40 коп.), що складається з судового збору у розмірі 2 422,40 грн., а також 4 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.10.2025 року.

Суддя: С.О.Мальцев