Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2085/25
Провадження № 2/494/1057/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Антонишиної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №494/2085/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

12.09.2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.09.2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.

Ухвалою суду від 15.09.2025 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду на 21.10.2025 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 24.04.2004 року по 15.12.2023 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15.12.2023 року шлюб між ними був розірваний. Від спільного проживання мають двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син з 01.09.2023 року по 12.05.2025 року навчався у Відокремленому структурному підрозділі «Березівське вище професійне училище Національного університету «Одеська політехніка». З 01.09.2025 року ОСОБА_4 є студентом першого курсу Навчально-наукового інституту зернового, переробного і хлібопекарського бізнесу ім. К.А. Богомаза з терміном навчання по 30.06.2028 року. Син зареєстрований та проживає разом з позивачем. Відповідач є здоровим та працездатним, працює водієм та регулярно отримує заробітну плату, інших утриманців не має. Доходів ОСОБА_5 недостатньо для забезпечення нормального рівня життя та навчання сина, вона несе витрати на проживання, харчування, одяг, потреби навчально закладу, родина опинилася в скрутному становищі. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до закінчення дитиною навчання, а саме до 07.01.2028 року, до досягнення 23 років.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено до 11.08.2024 року.

В судове засідання 21.10.2025 року позивач не з`явилась, однак 21.10.2025 року на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.37).

Відповідач у судове засідання 21.10.2025 року також не з`явився, одночасно 21.10.2025 року на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що заперечує проти позовних вимог (а.с.38), також 02.10.2025 року надіслав відзив на позовну заяву, в якому з позовом не погоджується, зазначив, що обставини, викладені у позові, не відповідають дійсності. ОСОБА_2 вважає, що позов подано з приводу спору між тими самими сторонами, з тих самих підстав, про той самий предмет, тому просив закрити провадження по справі (а.с.25).

Ухвалою суду від 21.10.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження по справі.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи без її участі, заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.

В порядку ч.2 ст. 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяв позивача та відповідача про розгляд справи без їх участі, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Разом з цим, суд вважає зазначити, що засадами сімейного законодавства України передбачений обов`язок батьків у матеріальних витратах дитини, незалежно від того, з ким із них дитина проживає.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, в пункті 20 постанови від 15 травня 2003 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено наступне: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно з частиною першою статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.4).

З дослідженої судом довідки з Одеського національного технологічного університету від 04.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 є студентом вказаного навчального закладу та навчається на денній формі навчання. Згідно із вказаною довідкою термін навчання закінчується 30.06.2028 року (а.с.9).

Отже, враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги той факт, що батьки зобов`язані утримувати свою повнолітню дитину до досягнення нею віку 23 років за умови, що вона буде навчатися, а тому суд має підстави визначити аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення 23 років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , за умови його навчання.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення вимог у повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки позивач звернулася до суду з позовом 12.09.2025 року, тому суд має підстави для стягнення аліментів саме з 12.09.2025 року.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 1211.20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, а саме: з 12.09.2025 року та до 07.01.2028 року, за умови його навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь Держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.10.2025 року.

Суддя І.А. Римар