Справа № 301/2456/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" жовтня 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бобик О.І.,

за участю секретаря судового засідання Бабинець В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Іршава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позивач посилається на те, що 22.12.2017 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Іршавському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 141.

Від шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із нею.

Зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки у них різні характери, відсутнє взаєморозуміння. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, проте, шлюбні відносини між ними поступово погіршувались. Шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. Вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обгрунтованими і подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Надання строку на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Також відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини нерегулярно. Відповідач Інших дітей на утриманні не має. Офіційно працевлаштований на ТОВ «Українська бронетехніка» в с. Ільниця Хустського району Закарпатської області. Його СЗП складає 20000,00 гривень.

На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 18.09.2025 у даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, позивачка подала суду заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів в розмірі 5000,00 гривень (1/4 частини від 20 000,00 гривень).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 22 грудня 2017 року у Іршавському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 141 (а.с. 9).

Від шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Дитина проживає разом із позивачкою за адресою в АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Іршавської міської ради №04.4-18/680 від 15.09.2025 (а.с.11).

Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються.

З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 слід розірвати.

Щодо стягнення аліментів, суд доходить таких висновків.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 183 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з вказаною статтею СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки на теперішній час неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що визнається відповідачем, то суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо її утримання належним чином.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач відзиву на позов не подавав, а лише долучив заяву у якій просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 гривень (1/4 частини від 20000,00 гривень).

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також враховує стан здоров`я відповідача, який є молодим працездатним чоловіком, та спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому щодо розміру доходу відповідача, то суд звертає увагу, що відповідач офіційно працює у ТОВ «Українська бронетехніка» в с. Ільниця Хустського району Закарпатської області. Його СЗП складає 20000,00 гривень, що визнається відповідачем. Відтак суд визначає розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір відповідає встановленому ч.3 ст. 184 СК України рекомендованому розміру аліментів на одну дитину. Такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини.

З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Відтак позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн., сплаченого позивачем судового збору. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 206, 247, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 79, 84, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 грудня 2017 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Іршавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 141 - розірвати.

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.09.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.10.2025.

Суддя Іршавського

районного суду: О. І. Бобик