УХВАЛА

29 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ковтун Ю.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Коллект центр», ТОВ «Інновація Компані», ТОВ «Гелексі» (ТОВ «Гелексі Фінанс»), ТОВ «Сіті Фактор», ТОВ «Факторинг Партнерс», ТОВ «Фінансова компанія «Нові Кредити», третя особа ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживача, визнання умов договорів несправедливими / недійсними, визнання відсутності заборгованості, зменшення / звільнення від неустойки, зобов`язання виправити кредитну історію, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ТОВ «Коллект центр», ТОВ «Інновація Компані», ТОВ «Гелексі» (ТОВ «Гелексі Фінанс»), ТОВ «Сіті Фактор», ТОВ «Факторинг Партнерс», ТОВ «Фінансова компанія «Нові Кредити», третя особа ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживача, визнання умов договорів несправедливими / недійсними, визнання відсутності заборгованості, зменшення / звільнення від неустойки, зобов`язання виправити кредитну історію, в якій просить:

1. Визнати недійсними (несправедливими) умови кредитних договорів, укладених з позивачем, у частині, яка передбачає:

- нарахування відсотків після спливу строку кредитування;

- збільшення процентної ставки через прострочку;

- нарахування штрафів, пені та комісій у розмірі, шо перевищує межі, визначені ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування».

2. Визнати відсутньою заборгованість позивача перед відповідачем ТОВ «ФК «ЕЙС» та іншими зазначеними відповідачами у частині штрафів, пені, комісій та відсотків, що нараховані з порушенням закону.

3. Застосувати строки позовної давності (ст. 257, 258 ЦК України) та відмовити відповідачам у стягненні заборгованості за період понад 3 роки (для тіла боргу) та понад 1 рік (для штрафів і пені).

4. Зменшити неустойку (штраф, пеню) до нуля як явно неспівмірну наслідкам порушення (ст. 551 ЦК України).

5. Зобов`язати відповідачів внести зміни до кредитної історії позивача у ТОВ «Українське бюро кредитних історій», а саме:

- вилучити/виправити відомості про прострочення та заборгованості, що визнані судом необґрунтованими;

- надати підтвердження виконання цієї вимоги позивачу.

6. Звільнити позивача від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

7. Судові витрати покласти на відповідачів.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Тобто, об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання непов`язаних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під вимогою розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача стосовно предмету спору. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить визнати недійсними (несправедливими) умови кредитних договорів; визнати відсутньою заборгованість позивача перед відповідачами; застосувати строки позовної давності та відмовити відповідачам у стягненні заборгованості за період понад 3 роки (для тіла боргу) та понад 1 рік (для штрафів і пені); зменшити неустойку (штраф, пеню) до нуля як явно неспівмірну наслідкам порушення; зобов`язати відповідачів внести зміни до кредитної історії позивача у ТОВ «Українське бюро кредитних історій» за шістьома різними кредитними договорами та вимоги заявлено до шістьох різних відповідачів.

При цьому, як слідує з позовної заяви, заявлені вимоги позивач обґрунтовує різними доказами, зокрема різними кредитними договорами.

Отже, пред`явивши вимоги до шістьох різних відповідачів за шістьма різними договорами, позивач порушив правила об`єднання позовних вимог, визначені ст. 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними та похідним, вимоги заявлені з різних підстав, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню окремі спори з різним предметом спору щодо визнання умов договорів несправедливими / недійсними, визнання відсутності заборгованості, зменшення / звільнення від неустойки, зобов`язання виправити кредитну історіюза різними договорами, указані вимоги не є однорідними та такими які нерозривно пов`язані між собою.

Відтак, заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим. Під час розгляду справи суд має надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правовій природі кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги.

При цьому судом не встановлено наявності підстав для застосування положень ст. 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог, оскільки роз`єднаними можуть бути вимоги, які за правилами ч. 1 ст. 188 ЦПК України можуть бути об`єднаними.

Позивач з власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил об`єднання позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

За таких обставин, позов підлягає поверненню позивачу.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що звертаючись до суду з даною позовною заявою, позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись п. 2 ч. 4 ст. 185, ст. 188 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Коллект центр», ТОВ «Інновація Компані», ТОВ «Гелексі» (ТОВ «Гелексі Фінанс»), ТОВ «Сіті Фактор», ТОВ «Факторинг Партнерс», ТОВ «Фінансова компанія «Нові Кредити», третя особа ТОВ «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживача, визнання умов договорів несправедливими / недійсними, визнання відсутності заборгованості, зменшення / звільнення від неустойки, зобов`язання виправити кредитну історію - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юлія КОВТУН