Провадження № 2/750/3175/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

суддіСупруна О.П.,
секретарЩибря Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/11770/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в :

25.08.2025 ТОВ «Коллект Центр» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 19.01.2021 № 005 та від 16.01.2021 № 514 у загальному розмірі 61 725,02 грн, а також понесених витрат на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 16 000,00 грн. Позов умотивовано неналежним виконанням відповідачкою умов договору.

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 03.09.2025 прийняв справу до розгляду та відкрив провадження, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 23.10.2025.

03.10.2025 до суду від представника відповідачки адвоката Зачепіло З.Я. засобами поштового зв`язку надійшов відзив, у якому вона просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів перерахування кредитних кошів за кредитними договорами на рахунок відповідачки, а додані позивачем розрахунки заборгованості є документами, що складені самим позивачем, а відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складені, не може бути доказом наявності заборгованості, на стягненні якої наполягає відповідач. Також, зауважує на тому, що сума заборгованості по відсотках нарахована з порушенням вимог закону. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази передачі права вимоги до відповідачки від первісного кредитора до позивача, оскільки останнім не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договорами факторингу.

Також, 03.10.2025 представником відповідачки засобами поштового зв`язку подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

22.10.2025 представник ТОВ «Коллект Цент» через систему «Електронний суд» подала заяву, у якій заперечила проти клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу її відсутності.

Відповідачка та її представник у судове засідання також не з`явилися, у поданій засобами поштового зв`язку заяві представник відповідачки просила справу розглядати без її участі та участі відповідачки.

На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що 16.01.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 514 «Стандартний» у електронній формі шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «F5».

Для укладення договору про надання фінансових послуг № 514 ОСОБА_1 16.01.2021 здійснила реєстрацію в ІТС товариства, надавши загальні дані про себе, пройшла верифікацію карти, обрала бажані суму та строк займу, після чого, проставивши «галочку» у пункті «З правилами й умовами надання позики ознайомлений, і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій», було направлено оферту. Шляхом уведення на сайті товариства коду «F5» отриманого відповідачкою на її номер телефону, остання підтвердила заявку та підписала кредитний договір у порядку визначеному статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підтвердження вказаного порядку дій містяться у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання фінансових послуг, товариство зобов`язалося надати позичальниці кредит у сумі 4 100,00 грн, орієнтовний строк якого, згідно пункту 1.3 договору, становить 17 днів.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту в наступному розмірі:

а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у пункті 1.4 а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується 1,38 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у пункті 1.4 б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується 2,65 % порівняно з процентною ставкою зазначеною у пункті 1.4 в);

д) тип процентної ставки фіксована.

Невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування». Уклавши цей договір, позичальниця підтверджує, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua (пункт 4.1 договору).

Додатками до договору про надання фінансових послуг № 514 «Стандартний» від 16.01.2021 є: Заява-Анкета (для отримання кредиту), Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту, які також підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором «F5».

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало, перерахувавши на платіжну картку позичальниці кредитні кошти в сумі 4 100,00 грн, про що свідчить повідомлення від ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо підтвердження переказу грошових коштів від 03.06.2025.

Відповідачка в свою чергу належним чином умови договору не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі 34 018,95 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

19.01.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансових послуг № 005 «Стандартний», відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної сети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 1 100 грн; орієнтовний строк повернення кредиту 14 днів.

Процентна ставка фіксована, особливості нарахування відсотків за вказаним кредитним договором описані в пунктом 1.4 договору.

Договір про надання фінансових послуг № 005 від 19.01.2021 укладено в електронній формі шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором «R3».

Інформація щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в ІТС та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій знаходиться у матеріалах справи.

Додатки до вказаного договору, якими є Заява-Анкета (для отримання кредиту), Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту, також підписано відповідачкою електронним підписом.

Шляхом підписання цього договору, позичальниця підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті: smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua, що передбачено пунктом 4.1 договору.

Шляхом перерахування кредитних коштів у сумі 1 100,00 грн на платіжну картку позичальниці кредитор свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг від 19.01.2021 № 005 виконав, на підтвердження переказу в матеріалах справи наявна копія повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» щодо підтвердження переказу грошових коштів від 03.06.2025.

ОСОБА_1 умови договору не виконала належним чином, як наслідок утворилася заборгованість у сумі 9 106,32 грн, що вбачається з наведеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування» розрахунку заборгованості.

Щодо переходу права вимоги до відповідачки від первісного кредитора до ТОВ «Коллект Центр» за вищевказаними кредитними договорами зазначається наступне.

01.12.2021 між ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» (клієнт) та «ТОВ Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 1-12, зі змісту якого вбачається, що клієнт відступив на користь фактора права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договорами від 19.01.2021 № 005 та від 16.01.2021 № 514 укладеними між ТОВ «Служба Миттєвого кредитування» та відповідачкою.

Згідно порядку передачі права вимоги фактору (розділ 6 договору факторингу), право вимоги переходить до «ТОВ Вердикт Капітал» після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акта приймання-передавання Реєстру Боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги.

На підтвердження оплати фінансування згідно договору факторингу від 10.03.2023 № 1-12 у матеріалах справи наявне платіжне доручення № 307600018 від 03.12.2021.

Реєстром боржників до договору факторингу № 1-12 від 10.03.2023 (додаток № 3 до договору) підтверджено перехід прав вимоги до відповідачки за договорами від 19.01.2021 № 005 та від 16.01.2021 № 514 на користь ТОВ «Вердикт Капітал».

10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», підписанням умов якого сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступає належні йому права вимоги до божників шляхом продажу на користь ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у повному обсязі права вимоги до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору (Реєстри Боржників).

Між товариствами також було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 та відповідні Реєстри Боржників до вказаного договору.

До Реєстру Божників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, зокрема, уключено відповідачку за заборгованістю за кредитним договором від 19.01.2021 № 005.

Також, 10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників згідно Реєстрів Боржників, у тому числі за договором 16.01.2021 № 514.

Додатковою угодою № 4 від 19.11.2024 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, унесено зміни в Реєстри Боржників, що є додатками до договору.

На підтвердження переходу права вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ТОВ «Коллект Центр» до відповідачки, позивачем надано копію Акта прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 та, відповідно, копію Реєстру Боржників до цього договору.

Згідно з частинами першою та третьою статті 512 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

Із матеріалів справи убачається, що позивач надав належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідачки за укладеним договором.

Із розрахунків заборгованості станом на 16.08.2025, наданих позивачем, убачається, що ОСОБА_1 має заборгованість за Договором про надання фінансових послуг від 19.01.2021 № 005 у сумі 13 240,45 грн, що складається з: 1 100,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12 140,45 грн заборгованість за відсотками; заборгованість за Договором про надання фінансових послуг від 16.01.2021 № 514 становить 48 484,57 грн, із яких: 4 100,00 заборгованість за тілом кредиту, 44 384,57 грн заборгованість за відсотками. Тож, виходячи з наданих ТОВ «Коллект Центр» відомостей, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем складає 61 725,02 грн.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обрати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю настання відповідних правових наслідків.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Положеннями частини першої статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог частини першої-третьої, п`ятої, шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Матеріали справи свідчать про те, що оспорювані договори укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

За частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

З врахуванням положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до частини першої, третьої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Отже, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Крім того, приписами статті 12 цього Закону передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

На підставі наведеного, суд уважає, що укладені сторонами кредитні договори відповідають вимогам законодавства щодо укладення правочинів в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статей 611, 612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо твердження представника відповідачки щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами з порушенням вимог закону, то сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди щодо фіксованого розміру процентної ставки для певного періоду користування кредитними коштами, в залежності від виконання позичальницею умов договору.

Пунктом 1.9 договору від 19.01.2021 № 005 визначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

Ураховуючи, що договір № 005 було укладено 19.01.2021, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 19.01.2022.

Таким чином, період з 19.01.2021 по 19.01.2022 є періодом правомірного користування позичальницею кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі.

Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалося за період з 19.01.2021 по 15.01.2022, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в кредитному договорі та в заяві-анкеті на отримання кредиту.

Крім того, пунктом 1.9 договору від 16.01.2021 № 514 аналогічно визначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

Ураховуючи, що договір № 514 було укладено 16.01.2021, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 16.01.2022.

Таким чином, період з 16.01.2021 по 16.01.2022 є періодом правомірного користування позичальницею кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі.

Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалося за період з 16.01.2021 по 18.01.2022, тобто з порушенням умов щодо строку кредитування, зазначеного в кредитному договорі та в заяві-анкеті на отримання кредиту, а тому правильно вважати, що заборгованість за договором від 16.01.2021 № 514 складає 13 071,71 грн, замість заявленої позивачем заборгованості 13 240,45 грн (без урахування суми нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом у період з 16.01.2022 18.01.2022, що у сумі складає 168,74 грн).

Згідно з частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.

Оскільки ОСОБА_1 , згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2025 № 34, перебуває на військовій службі з 16.06.2022, правових підстав для звільнення її від сплати процентів, нарахованих до початку військової служби, немає.

Тож, на підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги той факт, що відповідачка користувалася наданими банком коштами, не виконуючи зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг № 005 та № 514 щодо своєчасного повернення позивачеві наданих грошових коштів зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом, суд уважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором від 16.01.2021 № 514 у сумі 13 071,71 грн та заборгованості за договором від 19.01.2021 № 005 у сумі 48 484,57 грн, що загалом становить 61 556,28 грн.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Правничу допомогу позивачеві надавала фізична особа-підприємець ОСОБА_2 на підставі договору № 02-09/2024-3 про надання правової допомоги від 20.09.2024. Згідно платіжної інструкції № від 12.08.2025 ТОВ «Коллект Центр» сплатило ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 112 000,00 грн, із яких 16 000,00 грн вартість послуг виконавиці за проведені роботи в вигляді надання правової допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Дана сума обґрунтовується позивачем наступним чином: 4 000,00 грн за 2 години усної послуги з вивчення документів та 12 000,00 грн за підготовку позовної заяви (витяг з Акту № 11 про надання юридичної допомоги від 31.07.2025.

У заявленому клопотанні представниця відповідачки наполягала на зменшенні витрат на правничу допомогу до розміру 3 000,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява N 19336/04).

Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ураховуючи часткове задоволення позову, складність справи, її значення для сторін, обсяг матеріалів у справі, кількість підготовлених процесуальних документів, тривалість та кількість судових засідань, тривалість розгляду справи судом, наявність усталеної практики з розгляду даної категорії справ, суд визначає витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн, що відповідатиме критеріям дійсності, необхідності та розумності їхнього розміру.

Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (99,73%).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Частково задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг від 19.01.2021 № 005 та Договором про надання фінансових послуг від 16.01.2021 № 514 у загальному розмірі 61 556,28 грн (шістдесят одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість гривень 28 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 4 000,00 (чотири тисячі гривень 00 копійок) у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 2 415,86 грн (дві тисячі чотириста п`ятнадцять гривень 86 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження:

вул. Мечнікова, 3, оф. 306, м. Київ, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя