ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12072/24

Провадження № 22-ц/820/2186/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Плінська І.П.

з участю сторін, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 11 серпня 2025 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

21 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35000 грн. з ОСОБА_2 на його користь, оскільки рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.07.2025 року його позов задоволено. В позовній заяві адвокатом Бейликом А.Б. заявлено про судові витрати на професійну правничу допомогу, докази понесення яких подано із заявою.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та задовольнити його заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Рішення суду першої інстанції проголошено 15.07.2025 року, а акт приймання-передачі правової допомоги складено лише 21.07.2025 року, тому він не міг бути поданий під час розгляду справи. Звіт про надану правничу допомогу згідно умов додатку №1 до договору також складається після ухвалення судового рішення. Суд першої інстанції, не дослідивши докази надання професійної правничої допомоги, дійшов помилкового висновку, що їх подання не було обов`язковим, та безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права, у зв`язку з цим оскаржувану ухвалу слід скасувати.

Встановлено, що професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Бейлик А.Б. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 надав договір про надання правничої допомоги від 05 лютого 2024 року, додаток №2 до договору про надання правничої допомоги від 20.04.2024 року, акт № 1 приймання-передачі наданої правничої допомоги (послуг) від 21 липня 2025 року, звіт про витрачений час на надання правничої допомоги.

Згідно пункту 5.2. договору про надання правничої допомоги від 05.02.2024 року вартість послуг та порядок оплати гонорару за цим договором визначається згідно з Додатком (Додатками), що є невід`ємними частинами договору, та складає суму коштів, сплачених або які підлягають оплаті замовником адвокату за цим договором. Визначення розміру вартості правничої допомоги за певний строк чи конкретну дію або справу здійснюється адвокатом та відображається в акті приймання-передачі послуг. Також адвокат надає замовнику звіт з розшифруванням (переліком) видів та обсягу наданої правничої допомоги, якщо інше не погоджено сторонами в додатку (додатках).

Грошова сума, вказана в пункті 5.2. цього договору, сплачується адвокату або перераховується замовником на рахунок адвоката за домовленістю сторін, яка визначається в додатках або в акті приймання-передачі послуг до даного договору (пункт 5.3 договору).

Згідно з пунктами 4, 5 Додатку № 2 до договору від 05.02.2024 року сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги згідно цим Додатком складає 35000 грн.

Актом № 1 від 21.07.2025 року приймання-передачі наданої правничої допомоги (послуг) до договору про надання правничої допомоги від 05 лютого 2024 року та Додатку № 2 від 20 квітня 2024 року підтверджено надання адвокатом замовнику правничої допомоги за договором, її зміст та вартість 35000 грн. Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для розподілу цих судових витрат, посилаючись на недоведення поважності причин неподання до суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів у справі.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ст. 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат.

За ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд першої інстанції не врахував, що до заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 додано акт приймання-передачі № 1 від 21.07.2025 року наданої правничої допомоги (послуг), а також звіт про витрачений час на надання правничої допомоги, складання яких після ухвалення судом рішення на підтвердження факту надання правничої допомоги передбачено договором від 05.02.2024 року.

Отже, ОСОБА_1 не мав змоги подати такі докази до судових дебатів, а тому поважними є причини їх подання протягом 5 днів після ухвалення судом рішення по суті спору.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.08.2025 року у справі №758/2247/24, від 27.09.2025 року у справі №686/2581/24.

У заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги ОСОБА_2 вказувала про неспівмірність заявлених витрат на правничу допомогу (35000 грн.) зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16 листопада 2022 року (справа №922/1964/21), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням заяви про неспівмірність заявлених витрат апеляційний суд констатує, що, зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та витрачений ним час, заявлений розмір витрат на правничу допомогу 35000 грн. є завищеним, не відповідає критеріям реальності та розумності, тому слід зменшити розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 9000 грн.

Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається зі змісту заяви та акта приймання-передачі № 1 від 21.07.2025 року наданої правничої допомоги (послуг), звіту про витрачений час на надання правничої допомоги, адвокат Бейлик А.Б. надавав професійну правничу допомогу ОСОБА_1 у цій справі за його позовом, а також щодо заявлених позовів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 тобто, витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу щодо кожного з позовів складають 3000 грн. При цьому ОСОБА_1 не просив про стягнення витрат з ОСОБА_3 , лише з ОСОБА_2 .

З урахуванням рішення суду щодо задоволення позову ОСОБА_2 , часткового задоволення позову ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню 3000 грн. відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку з задоволенням його позову.

За наведеного ухвалу суду слід скасувати як прийняту з порушенням норм процесуального права та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000 грн. понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 серпня 2025 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 3000 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк