Справа № 337/4455/25
Номер провадження 2/337/2410/2025
23 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трау Нутришин Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
27 серпня 2025 року ТОВ «Трау Нутришин Україна» в особі представника адвоката Сидоренко В.А. звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь товариства суму основного боргу у розмірі 24 061,48 гривень.
В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Трау Нутришин Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір поставки №55/18/06Н від 02 квітня 2018 року, на виконання умов якого відповідачем було прийнято від позивача товарів на суму 1689 381,30 грн. Загальна сума сплачених коштів відповідачем за вказаним договором становить 1665308,06 грн., а загальний розмір заборгованості за основною сумою боргу, яка є простроченою, становить 24 061,48 грн. На підставі викладеного, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Трау Нутришин Україна» зазначену суму заборгованості.
Згідно розпорядження Верховного Суду №4/0/9-22 від 10.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22) територіальну підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області визначено за Хортицьким районним суду міста Запоріжжя.
Ухвалою судді від 29 серпня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, 09 жовтня 2025 року сформував у системі «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності в якій не заперечував проти заочного розгляду справи.
23 жовтня 2025 року, підключившись до засідання в режимі відеоконференції, представник позивача Євстігнєєв А.А. не забезпечив належну якість свого обладнання, що передавали би аудіо-сигнал до суду, і забезпечила би можливість приймати участь в судовому засіданні. Відповідно до ч.5 ст. 212 ЦПК України, судом було прийнято рішення про розгляд справи без участі сторони позивача, за наявності в матеріалах справи відповідної письмової заяви.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи,шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади, в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст.281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 02 квітня 2018 року між ТОВ «Трау Нутришин Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір поставки №55/18/06Н.
Відповідно до п.п.1.1., 2.4. вищезазначеного договору в термін та на умовах, що визначені цим договором, постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити за нього грошову суму (вартість, ціну) визначену договором. Загальна сума договору визначається як сума вартості всіх поставок товару, що здійснені в межах даного договору.
Згідно із п. 3.1. зазначеного договору оплата товару здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України в безготівковій формі шляхом перерахування суми, належної до сплати на рахунок постачальника в строки, що визначені умовами додатків до цього договору або визначені в інших документах (видаткова накладна, додаткова угода).
Пунктом 13.2. вищезазначеного договору встановлено, що договір набуває чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання покупцем власних зобов`язань за цим договором до повних розрахунків. Якщо до закінчення строку жодна із сторін письмово не заявить про його закінчення або зміну, то договір вважається продовженим на наступний календарний рік і так далі.
Матеріали справи містять видаткові накладні за поставкою за період з 03.04.2018 по 28.01.2022 на загальну суму 1689381,30 гривень.
Також матеріали справи містять банківські виписки АТ КБ «Приват Банк» та АТ «Укрсиббанк» за рахунком ТОВ «Трау Нутришин Україна» на підтвердження часткового здійснення відповідачем оплати за договором поставки №55/18/06Н від 02 квітня 2018 року на загальну суму 1665308,06 гривень.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.
Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Однією із різновидностей зобов`язання є договір поставки, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст. 712 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього кодексу є обов`язковим до виконання сторонами.
Частиною 1 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (655 ЦК України).
Положеннями ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України ).
Суд, з урахуванням обставин справи, аналізуючи надані позивачем докази на предмет їх відповідності принципам: належності, допустимості, достовірності, достатності, дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт укладення договору поставки №55/18/06Н від 02 квітня 2018 року між позивачем та відповідачем, а також здійснення за його умовами поставок товару на загальну суму 1689381,30 грн. і часткову його сплату відповідачем на суму 1665308,06 грн.
При цьому, відповідачем не було надано будь-яких доказів, що підтверджують факт повного розрахунку з позивачем за поставлений товар, що свідчить про порушення відповідачем своїх обов`язків у частині оплати поставленого товару.
Зважаючи на викладене, суд з урахуванням обставин справи, а також умов договору поставки, дійшов висновку, що відповідачем всупереч укладеного договору поставки не було здійснено у повному обсязі оплату поставлено товару на загальну суму 24 061,48 грн.
Отже, за встановлених судом обставин справи позивач має право на стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором поставки №55/18/06Н від 02 квітня 2018 року в сумі 24 061,48 грн.
Враховуючи викладене, розглядаючи вказаний спір у межах заявлених вимог, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою і тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д.С. Бредун