Справа № 404/1970/25
Номер провадження 2/404/679/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

28 жовтня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року до суду надійшла позовна заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС», адвоката Сидоренко Є.О. до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики від 27 серпня 2024 року у розмірі 29 259 грн., 3% річних у розмірі 241,12 грн., інфляційних втрат у розмірі 380 грн., пені у розмірі 2 114,78 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 27 серпня 2024 року між товариством та відповідачем було укладеного договір позики грошових коштів на загальну суму 42 750 грн., за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу вказані кошти, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути позику в порядку та на умовах договору.

Грошові кошти були передані у день підписання договору.

Позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві позику у строк до 26 січня 2025 року.

Відповідач здійснював платежі невчасно та не у повному обсязі, станом на 03 березня 2025 року відповідач повернув лише частину позики у розмірі 13 500 грн. Борг відповідача складає 30 250 грн.

Таким чином, відповідач зобов`язання за договором позики не виконав.

Ухвалою судді Павелко І.Л. від 26 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Фортечного районного суду міста Кропивницького № 422 від 07 травня 2025 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 404/1970/25, номер провадження 2/404/679/25 за позовом ТОВ «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 з посади судді Фортечного районного суду міста Кропивницького за рішенням Вищої ради правосуддя від 06 травня 2025 року.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Іванову Н.Ю. для розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з єдиним унікальним номером судової справи № 404/1970/25, номер провадження 2/404/679/25.

Ухвалою судді від 19 травня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження. Призначено судове засідання.

Представник позивача, адвоката Сидоренко Є.О. у судове засідання подала заяву в якій зазначала, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини свого неприбуття суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав. Відзив на позовну заяву до суду від позивача не надходив.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням частини четвертої статті 223 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України.

За правилами частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 зазначено, що відповідно до норм статей 1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 передбачено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Судом установлено, що 27 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС» та ОСОБА_1 укладено договір позики, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього договору, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначеним цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1 договору позики, загальний розмір позики за договором становить 42 750 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору позики, остаточною датою повернення позики є 26 січня 2025 року.

У п. 5.2 договору позики визначено, що позичальник починаючи з вересня по грудень включно 2024 року, повинен щомісяця повертати позикодавцю кошти у розмірі 10 000 грн., залишок суми 2 750 грн. до 26 січня 2025 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк (стаття 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повністю не повернув отримані від позивача кошти в обумовлений строк, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача щодо наявності перед ним боргу, суду не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 р. у справі № 6-369цс15.

Звертаючись до суду з позовом, позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені, в порядку ст. 549 ЦК України, а також трьох відсотків річних і інфляційних втрат нарахованих на суму боргу в порядку ст. 625 ЦК України, зазначаючи, що прострочення виконання відповідачем свого фінансового зобов`язання по поверненню коштів є підставою для нарахування і стягнення даних сум.

З досліджених судом доказів вбачається, що відповідач прострочив виконання своїх зобов`язань перед позивачем, грошові кошти за договором позики не повернув, а тому, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики, та нарахувань, здійснених за правилами ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом статей 549-551 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Тому, відповідач має сплатити позивачу запозичені гроші у сумі 29 250 грн. та внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов`язання сплатити пеню в розмірі 2 114,78 грн., 3% річних у розмірі 241,12 грн., інфляційні втрати у розмірі 380 грн.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС» судові витрати по сплаті судового збору, який сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 526, 530, 545, 549-551, 625, 631, 1046-1047, 1049, Цивільного кодексу України ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279, 280, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС» борг за договором позики від 27 серпня 2024 року у розмірі 29 259 грн., 3% річних у розмірі 241,12 грн., інфляційних втрат у розмірі 380 грн., пені у розмірі 2 114,78 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ ЛОДЖИСТІКС», , місцезнаходження: 01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе 45, офіс 206.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст судового рішення складено 28.10.2025 року.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Н. Ю. Іванова