Справа № 739/1792/25
Провадження № 2/739/516/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 жовтня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_2 (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (далі відповідачі) про визнання останніх такими, що втратили право користування належною йому частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить частина житлового будинку, розташованого за вказаною вище адресою, яка є ізольованою квартирою. Там з 27 червня 2018 року зареєстровано місце проживання відповідачів. Водночас, останні в його житлі з 2018 року не проживають і їх місцезнаходження йому невідоме. При цьому реєстрація місця проживання відповідачів у належній йому частині будинку створює перешкоди в реалізації права власності, зокрема права розпоряджатися ним та отримувати субсидії на житлово-комунальні послуги. При цьому в позасудовому порядку він не може скасувати реєстрацію місця проживання відповідачів, оскільки потрібна згода інших співвласників будинку, які наразі відсутні. У зв`язку з викладеним, посилаючись на положення статей 317, 319, 383, 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), статей 71, 72, 163 Житлового кодексу України позивач просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх повністю, оскільки відповідачі понад сім років не проживають в будинку позивача, також не заперечував проти розгляду справи без участі відповідачів з постановленням заочного рішення.

Відповідачі, місце проживання яких невідоме, повідомлялися про час та місце судового розгляду шляхом направлення повістки про виклик як за адресою їхнього місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, так і шляхом оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України, у зв`язку з чим вони вважаються належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду. При цьому у судове засідання відповідачі не з`явилися, заяви про розгляд справи без їх участі та заяв по суті справи не подали.

Заяви та клопотання учасників справи

Інших заяв та клопотань від позивача та відповідачів не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У зв`язку з розглядом справи у порядку загального позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачі, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися, відзиву на позов та заяв про розгляд справи без їх участі не подали, беручи до уваги відсутність заперечень позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, позивач є співвласником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому йому належить частина будинку (а.с. 5,6).

У вказаному житловому будинку з 27 червня 2018 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тобто відповідачів (а.с. 7).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов позивача в квартирі АДРЕСА_2 на час проведення обстеження відповідачі у даному будинку взагалі не проживають (а.с. 8).

Відповідно до частини першої статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла та кореспонденції і органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві, серед іншого, для захисту прав і свобод інших осіб.

Як вбачається, визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житлом, яке належить позивачу, потрібне останньому для вільного здійснення ним своїх прав щодо житла, співвласником якого він є.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно статті 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 71 ЖК УРСР передбачено випадки збереження за наймачем житла чи членами його сім`ї житлового приміщення у разі їх відсутності понад шість місяців, жоден з яких в ході судового розгляду не встановлений.

Відповідно до частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У ході судового розгляду з`ясовано, що відповідачі, будучи зареєстрованими у житловому будинку, який належить позивачу, понад сім років у ньому не проживають, участі в утриманні даного будинку не приймають, будь-яких поважних причин їхньої відсутності у вказаному будинку немає, при цьому відсутні жодні відомості про створення їм з боку позивача перешкод в користуванні даним житлом. Ніяких домовленостей між позивачем та відповідачами щодо вказаного житла також не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки не проживають в ньому понад сім років без поважної причини, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 968 грн. 96 коп., при цьому відповідачами судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача в рівних частинах необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 322 грн. 99 коп. (968 грн. 96 коп. /3) з кожного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим будинок, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 322 (триста двадцять дві) гривні 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 322 (триста двадцять дві) гривні 99 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 322 (триста двадцять дві) гривні 99 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, який має право подати її до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 3: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа:Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 2.

Суддя В.В. Чепурко