Провадження № 2-с/161/106/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Смокович М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23 вересня 2025 року, виданого за заявою стягувача: державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та повернення сплаченого судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2025 року, Луцьким міськрайонним судом Волинської області, за заявою стягувача: державного комунального підприємства «Луцьктепло», видано судовий наказ про стягнення з боржників, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на користь стягувача заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 9 217 (дев`ять тисяч двісті сімнадцять) грн. 72 коп., а також 302 (триста дві) грн. 80 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

13.10.2025 року боржник, ОСОБА_1 , звернувся в суд із заявою про скасування судового наказу. Просить суд скасувати судовий наказ у справі № 161/18687/25 від 23 вересня 2025 року, оскільки вимоги стягувача є спірними та з огляду на їх необґрунтованість. Окрім цього, в поданій заяві заявник, ОСОБА_1 , просить повернути судовий збір, сплачений заявником за подання заяви про скасування судового наказу від 23 вересня 2025 року, виданого за заявою стягувача: державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Дослідвши заяву та додані до неї докази, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Щодо вимог заяви про скасування судового наказу, суд заначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною першою статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що строк на подання заяви про скасування судового наказу не пропущений.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України в разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

З врахуванням вищевикладеного, у зв`язку з надходженням до суду заяви боржника про скасування судового наказу, його слід скасувати, а стягувачу - роз`яснити його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, якщо підстави для звернення до суду не перестали існувати.

Щодо вимог заяви про повернення судового збору, сплаченого заявником за подання заяви про скасування судового наказу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік підстав для повернення судового збору.

Положення ст.164 ЦПК України не передбачає порядку розподілу судових витрат, а саме судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу. Частина друга вказаної статті передбачає лише можливість врахування суми судового збору, сплаченої за видачу судового наказу, до суми судового збору, яка має бути сплачена стягувачем при зверненні до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, норми ст.171 ЦПК України також не передбачають відшкодування судових витрат на користь особи, яка звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, в тому числі за рахунок стягувача.

Суд зазначає, що в разі скасування судового наказу, стягувач має право звернутись до суду з позовом про стягнення з боржника відповідних витрат, а тому при скасуванні судового наказу розподіл судових витрат не здійснюється.

Оскільки ст.141 ЦПК України регулює питання розподілу судових витрат в позовному провадженні, а нормами розділу ІІ ЦПК України не передбачено стягнення із стягувача на користь боржника судового збору, сплаченого при поданні заяви про скасування судового наказу у разі її задоволення, то сплачений судовий збір не підлягає стягненню на користь боржника.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід відмовити, тому що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника, який звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника. Водночас чинним процесуальним законодавством не передбачено відшкодування боржнику судових витрат у виді судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», 170, 171 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу та повернення сплаченого судового збору задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 23 вересня 2025 року у справі №161/18687/25, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської областіза заявою стягувача: державного комунального підприємства «Луцьктепло» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в розмірі 9 217 (дев`ять тисяч двісті сімнадцять) грн. 72 коп, а також 302 (триста дві) грн. 80 коп. понесених витрат по сплаті судового збору, а саме по 75 (сімдесят п`ять) грн. 70 коп. з кожного.

В іншій частині заяви - відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та в частині скасування судового наказу оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині відмови в поверненні сплаченого судового збору може бути оскаржена безпосереднього до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скаарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області М.В. Смокович