З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 жовтня 2025 року м. Одеса
Провадження № 2/521/5412/25
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Гуревського В.К.
за секретаря Турава Н.М.,
Учасники справи:
Відповідач Одеська міська рада
Відповідач Хаджибейська державна нотаріальна контора міста Одеси
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради (територіальна громада міста Одеси в її особі), Хаджибейської державної нотаріальної контори міста Одеси, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
До Хаджибейського районного суду міста Одеси 23 червня 2025 року звернулась з позовом ОСОБА_1 до Хаджибейської державної нотаріальної контори міста Одеси, за яким просила поновити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на таке.
ОСОБА_1 , є єдиною донькою померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації у тюремній лікарні м. Владивостока.
Про факт його смерті позивач дізналась лише 8 квітня 2024 року з повідомлення родички, яка мешкає в рф. 8 серпня 2024 року вона отримала від родичів свідоцтво про смерть батька, однак цей документ був виданий російськими органами без апостиля, а тому згідно із законодавством України не мав юридичної сили. Позивач звернулась до консульства рф у м. Кишинів для апостилювання документа, однак їй було відмовлено навіть у допуску до приміщення, попри попередній онлайн-запис. Таким чином, позивач була змушена відправити документ поштою назад у м. Владивосток для отримання апостиля.
Після низки затримок, пов`язаних із доставкою документів у складних умовах (дві невдалі спроби вручення, відсутність зв`язку з поштою рф, відрядження двоюрідного брата), апостиль було проставлено 29 жовтня 2024 року. Після цього документи знову були надіслані до ОСОБА_3 , і лише 19 грудня 2024 року позивач змогла отримати їх у повному вигляді.
Таким чином, ОСОБА_1 не мала фізичної можливості подати заяву про прийняття спадщини у передбачений шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху.
На виконання ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року ОСОБА_1 26 червня 2025 року надала позовну заяву до Одеської міської ради з усунутими недоліками, за якою просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 25 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 16 вересня 2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач Одеська міська рада (територіальна громада міста Одеси в її особі) в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представила.
Відповідач Хаджибейська державна нотаріальна контора міста Одеси в судове засідання не з`явилась повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву та заяву про поважність причин неявки в судове засідання суду не представила.
Суд у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, що не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 47) ОСОБА_1 , є донькою померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на території російської федерації у тюремній лікарні м. Владивостока, відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а. с. 52-53).
Про факт його смерті позивач дізналась лише 8 квітня 2024 року з повідомлення родички, яка мешкає в рф. 8 серпня 2024 року вона отримала від родичів свідоцтво про смерть батька, однак цей документ був виданий російськими органами без апостиля, а тому згідно із законодавством України не мав юридичної сили. Позивач звернулась до консульства рф у м. Кишинів для апостилювання документа, однак їй було відмовлено навіть у допуску до приміщення, попри попередній онлайн-запис. Таким чином, позивач була змушена відправити документ поштою назад у м. Владивосток для отримання апостиля.
Після низки затримок, пов`язаних із доставкою документів, апостиль було проставлено 29 жовтня 2024 року. Після цього документи знову були надіслані до ОСОБА_3 і 19 грудня 2024 року позивач змогла отримати їх у повному вигляді, про що свідчать скрішоти переписок (а. с. 54-59).
Таким чином, ОСОБА_1 не мала фізичної можливості подати заяву про прийняття спадщини у передбачений шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини.
Після звернення ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та з причин того, що ОСОБА_1 разом із спадкодавицем на час відкриття спадщини не проживала, відповідно до листа Хаджибейської державної нотаріальної контори у місті Одесі за № 2095/02-14 від 16 квітня 2025 року (а. с. 64).
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24 травня 1994 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 (нова назва АДРЕСА_2 ) належить на правах спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках (а. с. 69).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно з ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно з ч. 3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Згідно з положеннями постанови Верховного Суду від 26 червня 2019 року, справа № 565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.
Таким чином, при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин.
Загальновідомим є факт збройної агресії рф проти України.
Порушенням рф цілей та принципів статуту ООН, Гельсінського Заключного акту, Паризької Хартії для Нової Європи та ряду інших документів ОБСЄ, у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією рф проти суверенітету та територіальної цілісності України, Міністерство закордонних справ України 24.02.2022 нотифікувало МЗС рф про прийняте Україною рішення розірвати дипломатичні відносини з росією, що були встановлені Протоколом про встановлення дипломатичних відносин між Україною та російською федерацією від 14.02.1992. Відтак, діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.
У позивача були об`єктивні перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки були затримки, пов`язані із доставкою документів у складних умовах війни, а тому апостиль на документах було проставлено 29 жовтня 2024 року, після цього документи знову були надіслані до м. Кишинів і 19 грудня 2024 року позивач змогла отримати їх у повному вигляді, про що свідчать скрішоти переписок, що призвело до пропуску строку на подання заяви до нотаріальної контори.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців.
Суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
За таких обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, інших спадкоємців судом не встановлено, позивачем не було заявлено відмови від спадщини та надає додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст.ст. 3-4, 10, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради (територіальна громада міста Одеси в її особі), Хаджибейської державної нотаріальної контори міста Одеси, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком у три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ В.К.Гуревський
Рішення суду в повному обсязі складено 24 жовтня 2025 року.