22.10.25 Єдиний унікальний номер судової справи 150/499/25
Номер провадження 2-др/150/3/25
22 жовтня 2025 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши в письмовому провадженні заяву ТОВ «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, подану в межах цивільної справи за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 25 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено.

В п`ятиденний термін від дня ухвалення рішення, позивачем, яким в першій заяві по суті справи було заявлено про понесення витрат на професійну правничу допомогу, було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. У поданій заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати в сумі 6 000,00 грн., понесення яких підтверджує договором № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, звітом про виконану роботу відповідно до договору про надання правничої допомоги від 26 вересня 2025 року, платіжною інструкцією № СЦ00042229 від 29 вересня 2025 року.

Відповідач як в ході судового розгляду справи, так і після скерування до суду даного клопотання, не заявляв клопотань про зменшення заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, або судом не вирішено питання про судові витрати.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 15 ЦПК України.

Стаття 137 ЦПК України визначає підстави та порядок вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст.137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 329/766/18.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до договору № 6 про надання правової допомоги від 28 січня 2025 року професійну правничу допомогу позивачу в ході судового розгляду справи надавав адвокат Синюк С.Л., повноваження якого підтверджуються ордером серії АІ № 1817721.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду було надано договір № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01 квітня 2025 року, звіт про виконану роботу відповідно до договору про надання правничої допомоги від 26 вересня 2025 року, платіжну інструкцію № СЦ00042229 від 29 вересня 2025 року.

Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем впродовж усього часу перебування справи у провадженні суду не заявлялися клопотання про зменшення розміру таких витрат, хоча відповідач не був позбавлений такої можливості, відтак ОСОБА_1 не доведено того, що заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт з ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відтак, суд вважає, що вимоги заявника про відшкодування витрат на правничу допомогу є законними і обґрунтованими, доведеними належним доказами, що є підставою для ухвалення у справі додаткового судового рішення.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи у розмірі 6 000,00 грн.

Керуючись статтями 246, 270, 272, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ «Споживчий центр» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, подану в межах цивільної справи за позовом ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133-А, , МФО 305299, р/р НОМЕР_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 (шість тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Вінницького апеляційного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН