"22" жовтня 2025 р. Єдиний унікальний номер судової справи: 150/294/25
Номер провадження: 2/150/152/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши в порядку письмового проваження за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Виклад позицій сторін

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення батьківства. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з 2014 року проживала у цивільному шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дочку ОСОБА_3 . При народженні дитини запис про батька був здійснений зі слів матері. Відповідачеві відомо, що він є батьком ОСОБА_3 , однак останній не хоче приймати участі в її утриманні і вихованні. В добровільному порядку відповідач відмовляється від проходження молекулярно-генетичної експертизи. Тому позивач звернулася до суду із цим позовом для захисту інтересів дочки.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представником позивача адвокатом Поліщуком О.В. подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірительки. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також у разі неявки належним чином повідомленого відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачу було скеровано судові документи разом із ухвалою про відкриття провадження від 09 квітня 2025 року та судовою повісткою за адресою реєстрації місця проживання, зазначеною у відповіді територіальної громади. Як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, судові документи відповідач отримав 16 квітня 2025 року (а.с. 20). Однак, в підготовче засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомляв. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив.

Усі подальші судові виклики та повідомлення поверталися до суду без вручення адресату з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку із чим, подальші виклики відповідача здійснювалися шляхом публікації оголошень на вебпорталі судової влади України.

Однак, відповідач, усе ж жодного разу до суду не з`явився, заяв по суті справи теж не подавав.

Тому, з урахуванням думки представника позивача, ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22 травня 2025 року задоволено клопотання позивача та призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу.

Ухвалою суду від 10 вересня 2025 року відновлено провадження у справі з підстав надходження повідомлення експертної установи про неможливість проведення експертизи з підстав неодноразової неявки відповідача.

Ухвалою суду від 29 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком дитини записаний ОСОБА_4 .

Запис про батька дитини зроблено зі слів матері, у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України (при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою).

Позивач стверджує, що батьком дитини є саме відповідач ОСОБА_2 .

З метою з`ясування вказаних обставин, ухвалою суду від 22 травня 2025 року було призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру НДЕКЦ МВС України. На вирішення експертів поставлено наступне питання: Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зобов`язано відповідача та дитину з`явитися до експертної установи у визначений експертами день та час для відібрання біологічних зразків і проведення експертизи.

Роз`яснено сторонам наслідки, передбачені статтями 109,298 ЦПК України, за ухилення від участі в експертизі.

21 серпня 2025 року до суду надійшло повідомлення експертної установи про неможливість проведення експертизи від 12.08.2025 за № СЕ-19/102-25/13675-БД, зі змісту якого слідує, що у зв`язку із повторною неявкою відповідача для відбору експериментальних зразків, проведення експертного дослідження є неможливим.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 та ст. 125 цього Кодексу.

Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України).

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 викладено правовий висновок щодо застосування ст. 30 СК України, зокрема зазначено, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

У справі № 399/1029/15-ц у постанові від 16 травня 2018 року Верховний Суд вказав, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка згідно зі ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Базові положення принципу забезпечення якнайкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти російської федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень ч. ч. 2, 3 ст. 88 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхиляння або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 109 ЦПК України визначено наслідки ухилення від участі в експертизі, зокрема у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зазначена норма процесуального права є імперативною щодо правових наслідків ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі. Законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо провести експертизу для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року у справі № 686/3582/16-ц (провадження № 61-6484св22)та інших.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів, котрі б вказували на поважні причини, які перешкоджали йому з`явитися до Вінницького НДЕКЦ МВС України для відбору біологічних зразків, що призвело до неможливості проведення генетичної експертизи, суд застосовує положення ст. 109 ЦПК про те, що у разі ухилення учасника справи від участі в експертизі суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, та визнає факт батьківства ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем судового збору у розмірі 1 211,20 грн. за звернення до суду із цим позовом (а.с. 1).

Тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 135, 207, 208, 211, 217-219, 223, 229, 231 Сімейного кодексу України, ст. 3, 4, 10, 17, 18, 200, 259, 264, 265, 273, 293-294, 305-308, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України) батьком дитини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України, номер актового запису про народження 04, вчинений виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 24 березня 2015 року), народженої ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , громадянкою України).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Вінницького апеляційного суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН