529/1128/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ТОВ «Бізнес Позика»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2025 року з Диканського районного суду Полтавської області до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю надійшла позовна заява ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява обґрунтована тим, що 14.02.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 489851-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 гривень шляхом перерахування на його банківську картку № НОМЕР_1 . 04.06.2024 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 489851-КС-001 про надання кредиту, якою внесено зміни до п. 2.7 Договору щодо терміну дії Договору. Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності.

Відповідач ОСОБА_1 лише частково сплатила кошти на загальну суму 12762,15 гривень. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, вона вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Натомість відповідачка не виконує належним чином свої зобов`язання за договором № 489851-КС-001 про надання кредиту, заборгованість не погашає, в зв`язку з чим, станом на 26.11.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 7408,74 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3414,39 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 3994,35 гривень.

Таким чином, представник позивача ТОВ «Бізнес позика» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року в розмірі 7408,74 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 06 січня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.68).

Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 20 травня 2025 року постановлено передати дану справу за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області (а.с.107).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження (а.с.114-115).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2025 року постановлено ухвалити заочне рішення.

Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» Мишевська Н.М. прохала здійснювати розгляд справи без участі позивача.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом установлено, що 14.02.2024 року ТОВ «Бізнес позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 489851-КС-001 про надання кредиту (а.с.23-27).

14.02.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 489851-КС-001 про надання кредиту (а.с.28-32).

14.02.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 489851-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит), за умовами якого, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту в порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами надання споживчих кредитів (а.с.18-22).

Кредит надається на 16 тижнів, з 14.02.2024 року до 05.06.2024 року.

Знижена процентна ставка - 1,16691070 % у день, фіксована. Стандартна процентна ставка - 2,00000000 % у день, фіксована. Денна процентна ставка - 0,98 %. Комісія за надання кредиту становить 900,00 гривень.

Договір № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року підписано ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-9150 (а.с.22-зворот). Також до позовної заяви долучено Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-0744 (а.с.33-34).

На підтвердження укладення договору № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 (а.с.38-39).

Крім того, 04.06.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1, якою внесено зміни до Договору № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року, а саме: 1) строк, на який надається кредит, становить 32 тижнів; 2) термін дії Договору - до 24.09.2024 року; 3) з 04.06.2024 року до 30.07.2024 року (включно) діє пільгова ставка 0,875183 % у день, якщо позичальник протягом вказаного періоду здійснює платежі по графіку платежів вчасно або з максимальною затримкою до трьох днів. У разі, якщо строк прострочення чергового платежу у вказаний період становитиме більше трьох днів, то з четвертого дня прострочення платежу і до 30.07.2024 року (включно) процентна ставка становитиме 1,1669107 % у день. З 31.07.2024 року - 1,1669107 % у день, фіксована. Додаткова угода № 1 підписана ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором UA-2250 (а.с.35-37,40).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Нормами частин 3, 6, 7, 8, 12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону).

Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц.

Підписавши договір № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року і Додаткову угоду № 1 від 04.06.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач ОСОБА_1 засвідчила, що вона погодилася на отримання грошових коштів у кредит саме на умовах, що визначені в цьому договорі. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у кредит, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними.

Таким чином, договір № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року і Додаткову угоду № 1 від 04.06.2024 року укладено між сторонами в електронній формі відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

ТОВ «Бізнес позика» виконало взяті на себе зобов`язання та 14.02.2024 року перерахувало ОСОБА_1 на банківську картку № НОМЕР_1 , вказану нею в анкеті клієнта (а.с.41), кошти в розмірі 6000,00 гривень (а.с.42).

АТ КБ «ПриватБанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , емітовану картку № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_3 ) (а.с.82).

Факт переказу грошових коштів у розмірі 6000,00 гривень на картку № НОМЕР_1 також підтверджується випискою по рахунку, наданою АТ КБ «ПриватБанк» за період з 14.02.2024 року по 24.09.2024 року (а.с.83-88).

Відповідачкою не спростовані доводи позивача щодо перерахування кредитних коштів у сумі 6000,00 гривень на її банківську картку № НОМЕР_1 .

За таких обставин, враховуючи, що всі вихідні дані для отримання кредиту зазначались відповідачем ОСОБА_1 , суд вважає доведеним факт отримання нею кредиту в розмірі 6000,00 гривень.

ОСОБА_1 частково виконувала свої зобов`язання за договором № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач здійснила оплату на суму 12762,15 гривень, з яких 2585,61 гривень зараховані банком на погашення тіла кредиту, 9276,54 гривень - на погашення процентів, 900,00 гривень - на погашення комісії (а.с.12-13).

Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Верховний Суд у постанові від 05 червня 2018 року по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначив, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Крім того, в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі № 127/23910/14- ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Станом на 27.11.2024 року заборгованість за договором № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року становить 7408,74 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3414,39 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 3994,35 гривень (а.с.12-14).

Розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі платежі відповідача за кредитним договором були враховані в розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року в розмірі 7408,74 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3414,39 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 3994,35 гривень.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень.

Керуючись статтями 12, 141, 268, 280-289 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 489851-КС-001 про надання кредиту від 14.02.2024 року в розмірі 7408,74 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3414,39 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 3994,35 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Сторони:

позивач - ТОВ «Бізнес Позика», , юридична адреса: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, 26, офіс 411.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя