Справа № 372/1997/24
Провадження № 2-157/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Денисенко Ю.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо володіння нерухомим майном, зобов`язання відповідача відновити за власний рахунок землі загального користування до стану, що існував до порушення, шляхом демонтажу всіх самовільно зведених конструктивних елементів, третя особа Садівницьке товариство «Енергетик», Козинська селищна рада Обухівського району Київської області,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо володіння нерухомим майном, зобов`язання відповідача відновити за власний рахунок землі загального користування до стану, що існував до порушення, шляхом демонтажу всіх самовільно зведених конструктивних елементів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 є власником земельної загальним розмір 0,0607 га. кадастровий номер :04:009:0106, цільове призначення для індивідуального садівництва, що розташована в межах Старобезрадичівської сільської ради, Садівниче Товариство «Енергетик», номер ділянки НОМЕР_1 .

Між земельною ділянкою, площею 0,0607 га., кад.номер :04:009:0106 яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , та земельною ділянкою, площею 0,0614 га., кад.номер :04:009:0088, яка належить на праві приватної власності, ОСОБА_2 , згідно плану СТ «ЕНЕРГЕТИК» та відомостей з Державного земельного кадастру України наявна земельна ділянка загальним розміром 2,478 га. кадастровий номер :04:009:0103, яка використовується виключно в межах СТ «ЕНЕРГЕТИК» як проїзд, під`їзд до земельних ділянок членів товариства в тому числі і до її земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0106.

Відповідачем здійснено самовільне захоплення частини земель загального користування Козинської селищної ради та їх самовільна забудова, а саме будівництво металевих воріт та металевого навісу, який майже повністю закриває (перекриває) в?їзд до земельної ділянки позивача.

Частина металевого навісу знаходиться на земельній ділянці позивача, внаслідок чого порушено її право власності, оскільки нахил навісу направлений в сторону земельної ділянки позивача, внаслідок чого дощова вода просто стікає на її земельну ділянку внаслідок чого здійснює не припустимий.

Згідно схеми забудови СТ «ЕНЕРГЕТИК» схематично передбачений проїзд шириною 6 метрів, який відповідає вимогам з урахуванням вимог ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», ДБН 360-92** які діяли на момент складання, ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», ДБН В.2.3-5:2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», однак внаслідок самоправних дій відповідача, позивач не має можливості володіти власною земельною ділянкою внаслідок самовільного «захоплення» земель загального користування та їх забудови, які відносяться до земель комунальної власності і перебувають у володінні Козинської селищної ради.

На претензії позивача відповідач не реагує, в добровільному порядку усунути перешкоди відмовляється. В зв`язку з цим, позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

01.08.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивач надає в якості доказів копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0106 в натурі (на місцевості), що належить ОСОБА_3 зроблену ФОП ОСОБА_4 датовану 2003 роком. Дана технічна документація не містить жодної інформації щодо порушення прав позивача, а лише містить інформацію встановленні межові знаки від 05.10.2023 року, де також відсутня інформація щодо порушення прав позивача іншими особами.

31.05.2024 представник третьої особи Козинської селищної ради Обухівського району Київської області надав письмові пояснення, в яких зазначив, що до позовної заяви не додано документів, що підтверджують порушення прав чи законних інтересів позивача.

02.08.2024 представник третьої особи садівницького товариства «Енергетик» надав письмові пояснення, в яких зазначено, що частину дороги загального користування СТ «Енергетик» на 14 лінії (тупик) безпідставно перекрив металевими воротами власник земельної ділянки :04:009:0088 ОСОБА_2 , чим ускладнив проїзд для мешканців та заїзд на ділянку власнику земельної ділянки 32231877:04:009:0106 ОСОБА_3 . На усні вимоги представників правління СТ «Енергетик», щодо звільнення дороги загального користування ОСОБА_2 відповів відмовою. А тому позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Ухвалою суду від 01.05.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 13.01.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засідання представник позивача Стельникович С.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснив, що відповідач самовільно захопив землі загального користування, здійснив забудову без жодного дозвільного документу, чим порушує право позивача на користування належної земельною ділянкою, а саме перекриттям під`їзду до неї.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість. Пояснив, що дії відповідача жодним чином не перешкоджають позивачу щодо проїзду на її земельну ділянку та не порушують права позивача. Між ним та чоловіком позивача була домовленість про таке користування земельною ділянкою та проїзд.

В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідач не порушує жодні права позивача. Позивачем не доведено відсутність проїзду до належної їй земельній ділянці.

Представник третьої особи Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Надані раніше письмові пояснення підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи СТ «Енергетик» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши представників сторін, відповідача, свідка, експерта, спеціаліста дослідивши докази, подані сторонами, повно і всебічно оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що наданий нею висновок підтримує. Додатково зазначила, що в межах садового товариства всі землі загального користування, зокрема дороги внесенні в базу ДЗК. На проїзній частині, на землях загального користування, напроти земельної ділянки позивача встановлений паркан, в зв`язку з чим, проїзду не має. Паркан з двох сторін повністю перекриває проїзд. Наявна будова та паркан належать відповідачу зі слів позивача.

Свідок ОСОБА_7 будучи сусідом сторін, в судовому засіданні пояснив, що відповідач приблизно в 2017 році побудував на дорозі якесь приміщення, побудував паркан та ворота. До земельної ділянки позивача є доступ зі сторони дороги довжиною приблизно 4 метри, тому вантажний автомобіль не заїде.

Спеціаліст ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що наданий нею висновок підтримує. Додатково зазначила, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 не відповідають даним із ДЗК. Заїзд до земельної ділянки ОСОБА_3 має довжину 3,94 м., шириною 4 м. Інша частина дороги по ширині земельної ділянки позивача з двох сторін перекрита парканом та воротами. З схеми вбачається, що цією ділянкою користується відповідач, оскільки вказана частина проїзду та земельна ділянка відповідача спільно огороджені. Також є інші земельні ділянки площа яких не відповідає даним з ДЗК. Інших заїздів до земельної ділянки позивача не має. Не встановлено, що межі земельної ділянки ОСОБА_3 не відповідають даним з ДЗК.

Письмові покази ОСОБА_9 як свідка , які були долучені до матеріалів справи, суд визнає як недопустимі докази, оскільки дана особа в судовому засіданні як свідок не допитувався, клопотань про такий допит не заявлялось, судове доручення про його допит не виносилось.

Судом встановлено, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0106, площею 0,0607 га, цільове призначення землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, на підставі договору дарування земельної ділянки, серія та номер 305, виданого 27.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чухрій О.С.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ 015 від 16.02.2015 року виданого Управлінням Держземагенства у Обухівському районі Київської області, земельна ділянка має такий опис меж:

-від ОСОБА_10 землі загального користування (проїзд);

-від Б до В земельна ділянка ОСОБА_11 ;

-від В до Г земельна ділянка ОСОБА_12 ;

-від Г до А земельна ділянка ОСОБА_13

05 жовтня 2023 року, позивач звернулась до ФОП « ОСОБА_4 » щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_3 кадастровий номер :04:009:0106, загальною площею 0,0607 га. в натурі (на місцевості), яка розташована в СТ «ЕНЕРГЕТИК» на території Козинської селищної ради.

З плану розташування земельних ділянок в СТ «ЕНЕРГЕТИК», завіреного головою товариства Клименко О.М., який наявний в технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки ОСОБА_3 , вбачається схематичне та фактичне розташування земельних ділянок СТ «ЕНЕРГЕТИК» з відповідною нумерацією та схематично відображені землі загального користування (проїзд, вулиця) та його ширина, яка складає 6 метрів.

Тобто, між земельною ділянкою, площею 0,0607 га., кадастровий номер :04:009:0106, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , та земельною ділянкою площею 0,0614 га., кадастровий номер :04:009:0088, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , згідно плану СТ «ЕНЕРГЕТИК» та відомостей з Державного земельного кадастру України, наявна земельна ділянка загальним розміром 2,478 га. кадастровий номер :04:009:0103, яка використовується виключно в межах СТ «ЕНЕРГЕТИК» як проїзд, під?їзд до земельних ділянок членів товариства в тому числі і до земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0106.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 42338777 від 04.11.2016, земельна ділянка кадастровий номер :04:009:0103, має цільове призначення для колективного садівництва, землі загального користування.

Позивач зазначає, що в порушенням вимог ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», відповідач по справі не отримавши відповідного дозволу на будівництва, здійснив самовільне будівництво на землях загального користування Козинської селищної ради (проїзд, вулиця, дорога), чим порушив вимоги нормативно-правових актів та інтереси як фактичного власника землі так і власника суміжної земельної ділянки, обмеживши своїми діями доступ до земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 , кадастровий номер :04:009:0106, загальною площею 0,0607 га.

Згідно відомостей з Державного земельного кадастру України ширина земельної ділянки кадастровий номер :04:009:0106, яка межує із проїздом та знаходиться паралельно до земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 складає 24,47 метри. Проте, внаслідок самовільного захоплення земель та їх протиправної забудови відповідачем, фактично ширина земельної ділянки позивача, до якої вона має доступ залишилась лише 3,94 метри.

Згідно з наданого позивачем висновку судового експерта Коваленко Людмили Анатоліївни за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 378/10-24 від 09.12.2024 року:

1.В натурі на місцевості під`їзд, проїзд до земельної ділянки площею 0,0607 га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , кадастровий номер :04:009:0106 та розташована в СТ «Енергетик», Козинської ТГ, Київської області шириною 24,47 метри згідно відомостей з Державного земельного кадастру України проїзд відсутній.

2.Фактичний під`їзд, проїзд, землі загального користування с/т «Енергетик» (проїзд) кадастровий номер :04:009:0103 між земельною ділянкою, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , площею 0,0607 га кадастровий номер :04:009:0106 та земельною ділянкою, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , площею 0,0614 га, кадастровий номер :04:009:0088 згідно плану СТ «Енергетик» та відомостей з державного земельного кадастру України, земельна ділянка загальним розміром 2,478 га, кадастровий номер :04:009:0103, яка використовується виключно в межах СТ «Енергетик» як проїзд, під`їзд до земельних ділянок членів товариства в тому числі і до земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0106, відсутній.

3.На землях загального користування, яка використовується виключно в межах СТ «Енергетик» як проїзд, під`їзд з кадастровим номером :04:009:0106 до земельних ділянок членів товариства в тому числі і до земельної ділянки ОСОБА_3 , с/т «Енергетик» кадастровий номер :04:009:0103, знаходить об`єкт нерухомого майна (навіс (споруда) та ворота) збудовані ОСОБА_2 .

4.Встановлені фактичні межі, відстані між ділянками до об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 , не відповідають відстаням та нормам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» та п. 7 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з розподілу та порядку користування нерухомим майном».

Згідно наданого відповідачем зведеного плану суміжних земельних ділянок вбачається, що між земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0088, яка належить ОСОБА_2 та земельною ділянкою кадастровий номер :04:009:0106 яка належить ОСОБА_3 дійсно є забудова (металеві конструкції ) на землях загального користування.

Відповідач зазначає, що металеві конструкції огорожі не перетинають межі земельної ділянки позивачки, між ділянками позивача та відповідача є прохід.

Згідно з наданого відповідачем висновку сертифікованого інженера-землевпорядника за результатами земельно-технічного дослідження № 83 від 20.03.2025 року встановлено наступне: 1. Земельна ділянка площею 0,0614 га з кадастровим номером :04:009:0088 яка належить на праві власності ОСОБА_2 збільшена за рахунок частини земельної ділянки загального користування (проїзд) площею 2,4780 га :04:009:0103 що перебуває в постійному користуванні с/т Енергетик площею 0,0100 га. Фактично ОСОБА_2 користується земельною ділянкою загальна площа якої складає 0,0714 га. Зазначена вище земельна ділянка огороджена забором та має металеві ворота. 2. Земельна ділянка площею 0,0607 га з кадастровим номером :04:009:0106 яка належить на праві власності ОСОБА_3 використовується в межах встановлено площі. Земельна ділянка частково огороджена. До ділянки наявний під`їзд загального користування СТ «Енергетик» :04:009:0103. В`їзд на земельну ділянку зі сторони проїзду загального користування складає 3,97 м.

Висновок: Незважаючи на те, що частина проїзду загального користування СТ «Енергетик» заблокована металевими воротами та бетонним парканом, однак до земельних ділянок з кадастровими номерами :04:009:0025; :04:009:0098; :04:009:0088; :04:009:0106; :04:009:0107; :04:009:005 фактично існує під`їзд/заїзд загального користування СТ «Енергетик».

З наданих відповідачем доказів та його пояснень вбачається, що відповідач не заперечує факт будівництва на проїзній частині дороги споруд, огорожі та воріт, проте вважає, що такі дії жодним чином не порушують права позивача, оскільки до належно їй земельної ділянки існує заїзд довжиною близько 4 метрів.

Суд розглядає справи відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення учасників у справі та інших обставин, які мають значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 7 ст. 81 ЦПК України закріплено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 ЦК України.

Як вбачається з п. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

В силу ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом г) частини 1 статті 91 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (ч.ч.1,2 ст.103 Земельного кодексу України).

Інститут земельних відносин добросусідства є нормативно встановленим обмеженням щодо здійснення прав на землю (включаючи право власності), які мають на меті забезпечити захист інтересів власників (землекористувачів) сусідніх володінь від можливих порушень при використанні земельних ділянок.

Основна мета цих правил полягає в сприянні і забезпеченні такому використанню земельних ділянок, при якому власникам сусідніх земельних ділянок і землекористувачам заподіюється найменше незручностей.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у створенні власнику перешкод у здійсненні права користування чи розпорядження своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина друга, пункту «б» частини третьої статті 152 ЗК України).

Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується відповідними доказами, зокрема висновком експертизи, ширина земельної ділянки позивача по межі дороги становить 24,47 м, з них 20,55 м повністю перекрито огорожею та парканом від межі земельної позивача до межі земельної ділянки відповідача. Доступ до земельної ділянки позивача зі сторони дороги існує шириною 3,92 м.

Зазначене свідчить про обмеження права позивача на вільне, належне, безпечне та повне користування власною земельної ділянкою, зокрема права на доступ та проїзд.

Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зважаючи на те, що відповідач своїми незаконними діями обмежив доступ позивачу до належної їй земельної ділянки, таке право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, твердження відповідача та Козинської селищної ради щодо неналежності позивача, спростовуються дослідженими доказами та обставинами справи.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року в справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року в справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 04 червня 2019 року в справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18).

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 915/1279/17, від 20 березня 2018 року у справі № 910/1016/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 914/1521/17.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надані сторонами докази у сукупності свідчать про наявність між земельними ділянками позивача та відповідача проїзду, який було перекрито відповідачем, шляхом встановлення металевих воріт та паркану з двох сторін дороги, яка прилягає до земельної ділянки позивача, що обмежує права позивача на користування проїздом загального користування. Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували правомірність його дій з встановлення воріт, паркану і перекриття проїзду, не надано жодного дозвільного документа на будівництво вказаних споруд, а також документів, які підтверджують право власності або право користування відповідача на вказану земельну ділянку.

Згідно з ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до статті 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Оскільки позивачем було надано суду належні та допустимі докази на підтвердження свої вимог, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог та зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати за власний рахунок, всі конструктивні елементи металевих воріт та металевого навісу із стовпцями, які були самовільно побудовані відповідачем в СТ «Енергетик» на землях загального користування площею 2,478 га, кадастровий номер :04:009:0103, що призведе до усунення порушення прав позивача.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

На підтвердження здійснення оплати земельно-технічної експертизи, представником позивача до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 0.0..1 від 23.10.2024 на суму 28000 грн., де в призначенні платежу вказано: «Оплата за проведення земельно-технічної експертизи згідно договору 185/10-2024 від 21.10.2024», платник ОСОБА_3 .

Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмір 2422 грн. 40 коп. та 28000 грн. судових витрат на проведення експертизи.

Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 40 000 грн.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, стороною позивача при подачі позову не подано доказів понесених витрат на правову допомогу, а від так вказані витрати у розмірі 40000 не підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 319, 373, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 91, 152, 212 ЗК України, керуючись ст. ст. 4, 49, 81, 89, 200, 206, 258-260, 263, 265, 268, 273, 274 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо володіння нерухомим майном, зобов`язання відповідача відновити за власний рахунок землі загального користування до стану, що існував до порушення, шляхом демонтажу всіх самовільно зведених конструктивних елементів - задовольнити.

Усунути перешкоди щодо володіння, користування ОСОБА_3 земельною ділянкою загальним розміром 0,0607 га, кадастровий номер :04:009:0106, яка розташована в СТ «Енергетик», шляхом зобов`язання ОСОБА_2 привести земельну ділянку площею 2,478 га, кадастровий номер :04:009:0103, в частині, яка використовується, як єдиний під`їзд до земельної ділянки з кадастровим номером :04:009:0106 до стану, що існував до порушення.

Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати за власний рахунок, всі конструктивні елементи металевих воріт та металевого навісу із стовпцями, які були самовільно побудовані відповідачем в СТ «Енергетик» на землях загального користування площею 2,478 га, кадастровий номер :04:009:0103 та фактично побудовані між земельними ділянками ОСОБА_3 , кадастровий номер :04:009:0106 та ОСОБА_2 , кадастровий номер :04:009:0088.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 28000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.10.2025.

Суддя О.Б. Тиханський