Справа №766/9673/25
УХВАЛА

з питання визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню

15 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Петішкін О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 30 червня 2025 року виданого Херсонським міським судом Херсонської області у справі № 766/9673/25 таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.07.2025 року звернувся до суду з заявою у якій просив визнати судовий наказ Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2025 року у справі №766/9673/25 таким, що не підлягає виконанню, як виданий помилково з порушенням правил підсудності.

В обґрунтування заяви вказав, що 30.06.2025 року судом видано за заявою ОСОБА_2 судовий наказ, яким стягнуто з нього аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 302,80 грн. Вказує, що він з 28.01.2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, на момент подання заяви про видачу судового наказу його місцем реєстрації було в м. Харкові, а не в Херсоні. Вважає, що справа №766/9673/25 не підлягала розгляду Херсонським міським судом Херсонської області, оскільки за правилами територіальної підсудності мала розглядатись за його місцем реєстрації. Зазначив, що судом при видачі судового наказу порушено правила підсудності.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2025 року заяву повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03.09.2025 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18.07.2025 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.09.2025 року головуючим визначена суддя Ус О.В.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2025 року справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

Заявником подано заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги заяви підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи у відсутність.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

23 червня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Згідно відповіді №1511954 від 25.06.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 з 06.06.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

30 червня 2025 року Херсонським міським судом Херсонської області за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини видано судовий наказ №766/9673/25 яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів і не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2025 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , дата видачі 16.07.2009 року, останній 06.06.2018 року знятий з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , 28.01.2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Місце реєстрації за адресою у м. Харкові додатково підтверджено витягом з реєстру територіальної громади Харківської територіальної громади від 11.07.2025 року.

Відповідно до положень ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до положень ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Територіальна юрисдикція (підсудність) цивільних справ визначена в параграфі 3 глави 2 ЦПК України та поділяється на: загальну (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача) ст.27 ЦПК України; альтернативну (за вибором позивача) ст.28 ЦПК України; виключну ст.30 ЦПК України.

Правила загальної підсудності цивільних справ визначені в ч.1 ст.27 ЦПК України, згідно з якою позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.ч.5-7 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Отже, зважаючи на визначений процесуальним законом порядок розгляду та звернення до виконання судового наказу, обов`язковою умовою для його видачі є встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ст. 4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

За ст. 10 вищевказаного Закону, внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних".

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 10 Закону, внесення до Реєстру інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання або перебування особи, інформація про яку внесена до Реєстру, здійснюється шляхом інформаційної взаємодії відомчої інформаційної системи розпорядника Реєстру та реєстрів територіальних громад у встановленому законодавством порядку.

У відповідності до абзацу 3 ч. 3 ст. 11 Закону, суддя при здійсненні судочинства має доступ до інформації Реєстру в обсязі, необхідному для ідентифікації учасників судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1511954 від 25 червня 2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Тобто, станом на 25.06.2025 року відомості, які містилися у Єдиному державному демографічному реєстрі надавали суду підстави для видачі судового наказу, оскільки місце реєстрації боржника знаходилось у м. Херсоні.

Зняття ОСОБА_1 06.06.2018 року з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та реєстрація 28.01.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , не внесена відповідним реєстратором до Єдиного державного демографічного реєстру, а відтак, не може вважатися помилкою при видачі судового наказу.

Оскільки станом на день видачі судового наказу за відомостями Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 значився зареєстрованим у м. Херсоні, у суду були відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

За положеннями ч.1 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є помилка при його видачі або припинення обов`язку за правомірно виданим виконавчим документом.

При цьому подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не може бути пов`язане із оспоренням такого судового рішення по суті заявлених вимог, оскільки визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належить до процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень, тобто, рішень, які набрали законної сили та підлягають виконанню у примусовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що за наявною інформацією місцем реєстрації станом на день видачі судового наказу боржник був зареєстрований у м. Херсоні, суд дійшов висновку, що помилку при його видачі судом допущено не було.

Неактуалізація даних боржника в Єдиному державному демографічному реєстрі, та відповідно, відсутність у ньому актуального місця реєстрації, при наявності відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру не свідчить про допущення судом помилки при видачі судового наказу, оскільки суд діяв в межах ч.ч.5-7 ст.165 ЦПК України та Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та отримав відомості про місце реєстрації боржника з Єдиного державного демографічного реєстру.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 261, 263, 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 30 червня 2025 року виданого Херсонським міським судом Херсонської області у справі № 766/9673/25 таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку учасниками справи до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СуддяО. В. Ус