ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/803/25Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження №22-ц/817/1160/25 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

22 жовтня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Костів О.З. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року у справі №604/803/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2025 року ГУ ПФУ в Тернопільській області, звернулось з апеляційною скаргою на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року у справі №604/803/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин. При цьому апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження.

Так, згідно із положенням ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В силу положень ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року подана апелянтом 17 жовтня 2025 року, в той час як строк на оскарження вказаного рішення закінчується 12 жовтня 2025 року.

При цьому апелянт не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин його пропуску.

Відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги, поданої представником, має бути додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо ці документи раніше не подавалися.

Згідно ч.8 ст.62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, матеріали цивільної справи відсутні.

Як вбачається із апеляційної скарги, вона підписана та подана ОСОБА_5 , однак в порушення вимог п.1 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги, поданої представником не додані документи, що посвідчують його повноваження в суді апеляційної інстанції.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт не зазначив всіх учасників справи, зокрема відсутня інформація про заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З апеляційної скарги вбачається, що скаржник не подав до суду копії апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, при поданні апеляційної скарги, скаржником не сплачено судовий збір.

Водночас, ГУ ПФУ у Тернопільській області звернулось із клопотанням про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з обмеженням фінансування коштів призначених для сплати судового збору.

Однак, таке клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з положеннями ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі №0940/2276/18 умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, слід зазначити, що обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи органу з державного бюджету України, порядком оплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідач, маючи однаковий обсяг процесуальних прав і обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як державний орган та є бюджетною організацією, що фінансується з Державного бюджету України, а тому обмежене його фінансування, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не є підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судових витрат останнього, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі управління своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, особа, яка звертається до суду апеляційної інстанції, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 квітня 2021 року у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заявником жодним чином не обґрунтоване клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання ГУ ПФУ в Тернопільській області про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Отже, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п. 1.4 ч. 2 ст 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду з апеляційною скаргою апелянту слід сплатити судовий збір в розмірі 908.40 грн (605.60*150%).

Для сплати судового збору за подання апеляційних скарг на рішення місцевих судів Тернопільської області встановлено наступні платіжні реквізити:

Отримувач коштів

ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)

37977599

Банк отримувача

Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО)

899998

Рахунок отримувача

UA0019751

Код класифікації доходів бюджету

22030101

Призначення платежу

Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), по справі (номер справи) Тернопільський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовується положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, - десять днів з дня отримання апелянтом ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2025 року у справі №604/803/25 за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху.

Надати Головному управлінню пенсійного фонду України в Тернопільській області строк десять днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, а саме:

1)подання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку;

2) надання документів, що підтверджують повноваження Москалика І. в Тернопільському апеляційному суді;

3) долучення належно оформленої апеляційної скарги з копіями скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі із зазначенням відомостей про всіх учасників справи;

4) оплати судового збору в розмірі 908.40 грн., за вищевказаними реквізитами рахунку. Оригінал квитанції про оплату подати до суду, як доказ сплати судових витрат.

Роз`яснити, що якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

У випадку виконання апелянтом вимог ухвали у визначений судом термін апеляційна скарга буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше скарга вважається не поданою та повертається апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського апеляційного суду О.З. Костів