головуючий у суді І інстанції Кравченко Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Івкової Д.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов обґрунтований тим, що:

- позивач і відповідачка є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року визначено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 (однієї чверті) від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно;

- від дня ухвалення рішення змінився сімейний і матеріальний стан ОСОБА_1 : він одружився вдруге, в новому шлюбі у нього народився син, він здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю І групи, орендує житло.

У зв`язку з наведеним просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання малолітнього ОСОБА_3 , до 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено повністю.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Роспотнюк В.О. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що позивач (апелянт), погоджується з обов`язком утримувати свого малолітнього сина та, більше того, ніколи не ухилявся від такого утримання, проте вважає, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що на утриманні відповідача є ще одна дитина, яка народжена у іншому шлюбі, що є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Зважаючи на ту обставину, що у позивача, як платника аліментів, є ще одна дитина, однак чого помилково місцевим судом фактично не враховано, вважає, що наявні підстави для скасування судового рішення із ухваленням нового рішення про зменшення аліментів з 1/4 до 1/6 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є половиною від 1/3 доходу платника аліментів.

Вказує, що про правильність цієї правової позиції може свідчити зміст постанови Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19.06.2024року по справі 686/22677/23,провадження N° 61-5022св24.

Також звертає увагу, що постановою від 16.04.2025 року Київським апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасовано рішення Дарницького районного суду м.Києва від 18 липня 2024 року яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на користь спільного сина 1/4 розміру аліментів та ухвалено нове рішення про часткове стягнення аліментів у розмірі 1/6 від доходу враховуючи факт перебування на утриманні апелянта дитини від іншого шлюбу. Таким чином, враховуючи, що позивачем не подавалась вказана постанова Київського апеляційного суду від 16.04.2025року, оскільки вона прийнята після ухвалення оскаржуваного судового рішення від 10.03.2025 року, однак вона має істотне значення для правильного вирішення цієї цивільної справи по суті, відтак наявні підстави для долучення цієї постанови до матеріалів справи та вирішення спору по суті з урахуванням її змісту. На користь долучення постанови Київського апеляційного суду від 16.04.2025 року може свідчити необхідність дотримання судом принципу правової визначеності.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Роспотнюк В.О. просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 7 липня 2012 року позивач і відповідачка зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 7 липня 2012 року, актовий запис № 617 (а.с. 7).

Позивач і відповідачка є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27 вересня 2016 року, актовий запис № 2806 (а.с. 8).

Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року в справі № 759/16527/19, що набрало законної сили 21 листопада 2019 року, шлюб між позивачем і відповідачкою розірваний (а.с. 9).

Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року в справі № 759/20826/19, що набрало законної сили 19 лютого 2020 року, визначено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 (однієї чверті) від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 7 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11).

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 29 грудня 2020 року, актовий запис № 2013 (а.с. 12).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21 липня 2021 року, актовий запис № 1522 (а.с. 13).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 598415, виданою Шосткинською МСЕК Сумської області 9 липня 2013 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є особою з інвалідністю І групи Б по зору; причина інвалідності - загальне захворювання; інвалідність установлена безтерміново; потребує постійного стороннього догляду (а.с. 18-19).

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України 3 липня 2019 року (а.с. 17).

Згідно з договором оренди житлового приміщення від 9 квітня 2013 року, ОСОБА_8 передала, а ОСОБА_1 прийняв у користування квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Розмір орендної плати за договором становить 5 000 гривень на місяць. Орендна плата вноситься орендарем у строки, вказані вище. Орендодавець після розрахунку завіряє її своїм підписом (пункти 1, 3.1 договору).

Орендодавець передає в оренду приміщення строком на шість місяців з можливістю подальшого поновлення (пункт 3.2. договору)

У договорі оренди зафіксовані такі розрахунки: з 9 квітня 2023 року до 9 квітня 2024 року сплачено 5 000 гривень; заставна вартість сплачена в сумі 5 000 гривень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сама по собі зміна сімейного стану платника аліментів, без доведення погіршення його матеріального стану не може бути безумовною і достатньою підставою для зменшення розміру аліментів.

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилось або поліпшилось здоров`я когось із них.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у зв`язку із народженням у нього дитини від іншого шлюбу у нього змінився сімейний і матеріальний стан.

Як зазначено вище, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21 липня 2021 року, актовий запис № 1522 (а.с. 13).

З урахуванням викладеного, та виходячи із приписів статті 192 СК України, колегія суддів вважає, що вказані підстави для зменшення розміру аліментів є суттєвими, оскільки саме по собі народження дитини, тягне за собою необхідність утримувати народжену дитину та забезпечувати її належний розвиток та умови життя, а, як наслідок, зміну матеріального стану позивача.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач жодним чином не підтвердив своєї фінансової неспроможності сплачувати аліменти на утримання сина у визначному судом розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), не надав належних доказів наявності підстав для зменшення розміру аліментів, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № № 682/2454/22 (провадження № 61-10748 св 23) викладено правовий висновок про те, що аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Підставами позову у даній справі є зміна сімейного стану платника аліментів ОСОБА_1 , а саме: народження у нього від іншого шлюбу сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих із нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частин з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. А відтак, відсутні правові підстави досліджувати майновий стан позивача.

При цьому, апеляційний суд надаючи оцінку обставинам зміни матеріального стану вважає, що є також значною та обставина, що станом на час розгляду апеляційної скарги у справі №759/24913/24 було винесено постанову від 16 квітня 2025 року у справі № 753/10278/24, якою було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 травня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Ураховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанцій, вирішуючи позов, неправильно застосував положення статті 192 СК України, що призвело до неправильного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів у цій справі.

Апеляційний суд, установивши, що у позивача змінився сімейний стан, а саме народження від іншого шлюбу дитини і на утримання якої присуджено до сплати аліменти відповідно до рішення суду, дійшов висновку про те, що вказана обставина є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних із нього аліментів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та надавши належну правову оцінку зібраним доказам, колегія суддів дійшла висновку про зменшення розміру аліментів, які сплачуються ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1/4 частини від всіх видів його доходів до 1/6 частини, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, судом першої інстанції не в повній мірі були враховані надані сторонами докази та не всім доказам була надана вірна правова оцінка з урахуванням вимог ст. 192 СК України, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Так, оскільки позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 3 028 грн (1 211,20+1 816,80), які були сплачені позивачем, що підтверджується матеріалами справи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Зменшити розмір стягуваних аліментів за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року (цивільна справа № 759/20826/19) та стягувати з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2025 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба