Провадження № 22-ц/801/2080/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 рокуСправа № 127/19997/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Берегового О.Ю., Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2025 року, ухвалене суддею Карпінською Ю.Ф., повне рішення складено 28 липня 2025 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними,

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:

- поновити строк звернення до суду із даним позовом;

- визнати недійсними електронні торги, проведені 18 грудня 2017 року Державним підприємством «Сетам» щодо продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0327, загальною площею 0,0909 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та оформлені протоколом електронних торгів №304373;

- визнати недійсними електронні торги, проведені 18 грудня 2017 року Державним підприємством «Сетам» щодо продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0275, загальною площею 0,0694 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та оформлені протоколом електронних торгів №304371.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року у справі №127/9767/14-к його було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, і призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Також зазначеним вироком йому було обрано запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою.

Поряд із цим також було задоволено цивільний позов, внаслідок чого стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 3 898 593 грн 90 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та на користь держави 3013 грн 50 коп. у відшкодування судових витрат на проведення криміналістичних досліджень.

У подальшому ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 травня 2019 року вказаний вище вирок було скасовано та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

21 грудня 2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі 127/9767/14-к ухвалено вирок, відповідно до якого позивача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, і призначено покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Цим же вироком вирішено стягнути з нього на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 3 898 593 грн 90 коп., завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.

Проте ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 червня 2022 року вказаний вирок було скасовано, а кримінальне провадження по обвинуваченню позивача закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку з недоведеністю винуватості в суді. Цивільний позов було залишено без розгляду.

Таким чином позивач зазначає, що він був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності та ув`язнений з 26 січня 2017 року до 26 квітня 2021 року.

Фактично, на підставі вироку Вінницького міського суду у справі №127/9767/14-к від 26 січня 2017 року, який в подальшому було скасовано, старшим державним виконавцем Вінницького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого 12 червня 2017 року цим же судом, про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 3 898 593 грн 90 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

24 жовтня 2017 року, з метою визначення ринкової вартості належного позивачу майна для реалізації, державний виконавець виніс постанову про призначення експерта для участі у вищевказаному виконавчому провадженні.

У подальшому, постановою державного виконавця від 27 червня 2017 року у ВП №54183754 вирішено накласти арешт на все нерухоме майно боржника та 19 жовтня 2017 року державним виконавцем здійснено опис та арешт належного позивачу майна, а саме двох земельних ділянок. Державний виконавець направив до ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна. Електронні торги відбулися 18 грудня 2017 року, переможцем яких було визнано ОСОБА_2 та який зареєстрував за собою право власності.

Із інформаційної довідки за №306760157 вбачається факт наявності обтяжень у вигляді арешту нерухомого майна. Відповідно до постанови про зняття арешту з майна від 12 лютого 2018 року у ВП №54183754 вирішено зняти арешт з вказаних вище земельних ділянок.

Позивач зазначає, що його взагалі не було повідомлено про факт проведення електронних торгів, результатом яких стало відчуження належних йому земельних ділянок. Вважає вказані торги щодо відчуження земельних ділянок незаконним та протиправним, адже передані на реалізацію земельні ділянки вибули з його володіння на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року у справі № 127/9767/14-к, який у подальшому було скасовано. Також позивача не було повідомлено про заплановані електронні торги щодо відчуження земельних ділянок. Вважає, що відповідачі приховали інформацію про електронні торги та не розміщували її в друкованих засобах інформації, чим перешкодили зацікавленим особам взяти участь у торгах, зменшивши кількість учасників. Також його не було повідомлено про оцінку земельних ділянок, а їх вартість є заниженою. Позивач був об`єктивно позбавлений можливості оскаржити оцінку в судовому порядку, оскільки не був обізнаним про виконавче провадження.

Наведені обставини є суттєвим порушенням порядку організації торгів, зокрема неповідомлення позивача про початок виконавчого провадження, про проведення електронних торгів та про оцінку земельних ділянок, а також їх ціну, яка встановлюється для реалізації. Матеріали виконавчого провадження не містять інформацію, що початкова ціна майна, яке реалізовано шляхом вищевказаних електронних торгів, відповідає ринковій вартості даного майна. Відсутність належної компенсації вартості майна в даному випадку порушує права власника майна, адже відсутній «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та умовами захисту основних прав людини.

Державний виконавець передчасно здійснював комплекс дій, які були направлені та в кінцевому випадку призвели до відчуження належних позивачу земельних ділянок. Спірні земельні ділянки станом на 02 вересня 2022 року перебувають у володінні третьої особи, внаслідок чого без наявності судового рішення по справі про визнання електронних торгів недійсними неможливо витребувати вказане майно в порядку витребування з чужого незаконного володіння.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2025 року позов залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У скарзі зазначає, що торги щодо відчуження земельних ділянок є незаконними та протиправними, адже передані на реалізацію земельні ділянки вибули з його володіння на підставі вироку Вінницької міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року у справі №127/9767/14-к, який у подальшому був скасований. Він не був обізнаний про початок виконавчого провадження, про проведення електронних торгів та про оцінку земельних ділянок, а також про ціну, яка встановлювалася для їх реалізації. Державний виконавець передчасно здійснював комплекс дій, які були направлені та призвели до відчуження належних йому земельних ділянок.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У судове засідання, призначене на 21 жовтня 2025 року о 13 год. 00 хв., сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність сторін.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Вінницький міський суд Вінницької області вироком від 26 січня 2017 року у справі №127/9767/14-к ОСОБА_1 визнав винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і призначив покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Обрав ОСОБА_1 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду. Початок строку відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з часу затримання 26 січня 2017 року. Цивільний позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 898 593 гривень 90 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 3013 гривень 50 копійок у відшкодування судових витрат за проведення криміналістичних досліджень» (а.с. 39 т.1).

12 червня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області видав виконавчий лист на виконання вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року у справі №127/9767/14-к у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 898 593 гривень 90 копійок у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди; у виконавчому листі міститься зазначення «рішення, вирок набрали законної сили 29 травня 2017 року», що підтверджується копією виконавчого листа (а.с. 108 т.1).

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №54183754 від 22 червня 2017 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Надією Анатоліївною було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/9767/14-к, виданого 12 червня 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 898 593,00 грн у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, що підтверджується копією такої постанови (а.с. 42-43 т.1).

З копії постанови про арешт майна боржника ВП №54183754 від 27 червня 2017 року вбачається, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. накладено арешт на все нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 898593,9 грн (а.с. 44-45 т.1).

Відповідно до копії звіту №114/17 від 02 листопада 2017 року про ринкову вартість (початкову ціну продажу при примусовій реалізації) незабудованих земельних ділянок, розташованих в АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_1 , в результаті проведених аналітично-розрахункових досліджень, оцінювач вважає, що ринкова вартість (початкова ціна продажу при примусовій реалізації) земельних ділянок станом на дату оцінки 01 листопада 2017 року, без врахування податку на додану вартість (ПДВ), складає 181 652 грн, в тому числі: земельна ділянка загальною площею 0,0909 га, кадастровий номер :02:007:0327, розташована по АДРЕСА_1 , 103008 грн; земельна ділянка загальною площею 0,0694 га, кадастровий номер :02:007:0275, розташована по АДРЕСА_3 , 78644 грн (а.с. 60-61 т.1).

10 листопада 2017 року на адресу місцезнаходження Літинської виправної колонії №123 для вручення ОСОБА_1 та на адресу місця проживання ОСОБА_2 направлено повідомлення про вартість арештованого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0909 га, кадастровий номер :02:007:0327, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (вартість складає 78644 грн), та земельної ділянки площею 0,0694 га, кадастровий номер :02:007:0275, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (вартість складає 103008 грн), що підтверджується копією такого повідомлення від 10 листопада 2017 року та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с. 107, 110 т.1).

Згідно з копією протоколу №304373 проведення електронних торгів від 18 грудня 2017 року, реєстраційний номер лота 251947; найменування майна земельна ділянка площею 0,0909 га, кадастровий номер :02:007:0327, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; ціна продажу 103008,00 грн; сума сплаченого гарантійного внеску 5150,40 грн; переможець торгів учасник 1 ОСОБА_2 ; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця, 97857,60 грн, зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 03 січня 2018 року (а.с. 46-48 т.1).

Відповідно до копії протоколу №304371 проведення електронних торгів від 18 грудня 2017 року, реєстраційний номер лота 251916; найменування майна земельна ділянка площею 0,0694 га, кадастровий номер :02:007:0275, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; ціна продажу 78644,00 грн; сума сплаченого гарантійного внеску 3932,20 грн; переможець торгів учасник 1 ОСОБА_2 ; сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця, 74711,80 грн, зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 03 січня 2018 року (а.с. 49-51 т.1).

У постанові про зняття арешту з майна ВП №54183754 від 12 лютого 2018 року зазначено, що старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. при примусовому виконанні виконавчого листа № 127/9767/14-к, виданого 12 червня 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області, встановлено, що в ході здійснення виконавчих дій передано на реалізацію нерухоме майно боржника, згідно з протоколом №304373 від 18 грудня 2017 року та протоколом №304371 від 18 грудня 2017 року, земельна ділянка площею 0,0909 га, кадастровий номер :02:007:0327 та земельна ділянка площею 0,0694 га, кадастровий номер :02:007:0275 реалізовані на електронних торгах, у зв`язку з чим необхідно зняти арешт з даного майна. Даною постановою знято арешти з земельної ділянки площею 0,0909 га, кадастровий номер :02:007:0327, за адресою: АДРЕСА_1 та із земельної ділянки площею 0,0694 га, кадастровий номер :02:007:0275, за адресою: АДРЕСА_3 , що належать боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується копією такої постанови (а.с. 54 т.1).

Відповідно до копії вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року (справа № 127/9767/14-к), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України і призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання 26 січня 2017 року. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_1 строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 3 898 593 грн 90 коп. (три мільйони вісімсот дев`яносто вісім тисяч п`ятсот дев`яносто три грн) 90 коп., завданої внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення» (а.с. 31-41 т.1).

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 08 червня 2022 року (справа №127/9767/14-к) відмовив в задоволенні апеляційних скарг прокурора, потерпілого. Апеляційні скарги обвинуваченого, захисника задоволено. Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 190 КК України скасовано. Кримінальне провадження №0000524 по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з недоведеністю винуватості в суді і вичерпані можливості отримати достатні докази. Цивільний позов залишено без розгляду (а.с. 14-22 т.1).

Із загальнодоступних, відкритих джерел інформації судом також установлено, що на даний час вироком Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2023 року, який залишено без змін постановою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року, вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 21 грудня 2020 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання скасовано та призначено ОСОБА_1 покарання за частиною четвертою статті 190 КК України у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказана обставина підтверджена позивачем ОСОБА_1 під час розгляду даної справи.

Згідно з копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №306759610 від 08 серпня 2022 року, за ОСОБА_2 19 лютого 2018 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0327, площею 0,0909 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52 т.1).

Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №306760157 від 08 серпня 2022 року, за ОСОБА_2 13 квітня 2018 року зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:007:0275, площею 0,0694 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53 т.1).

ОСОБА_1 , зазначаючи на наявність порушень під час проведення електронних торгів, звернувся до суду із вказаним позовом про визнання недійсними електронних торгів, проведених 18 грудня 2017 року, щодо продажу земельних ділянок з кадастровими номерами :02:007:0327 та :02:007:0275.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною четвертою статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення електронних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільно.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок).

Згідно з вказаним Порядком, електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим тринадцятим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Процедура реалізації майна на торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №668/5633/14-ц викладений правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у матеріалах справи докази встановив, що у матеріалах справи відсутні докази повідомлення ОСОБА_1 відомостей про день та час проведення електронних торгів з реалізації земельних ділянок, зокрема й надсилання повідомлення про проведення електронних торгів. Водночас у спорах про оспорювання торгів визначальним є наявність таких порушень, які б могли вплинути на їх результат і призвести до порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює торги. ОСОБА_1 лише констатує певні порушення Порядку реалізації арештованого майна, проте не зазначає, як саме неповідомлення про день та час проведення електронних торгів порушило його права та інтереси та як це вплинуло на результати торгів.

Суд також вставив, що за результатами оцінки земельних ділянок старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Бараболею Н.А. 10 листопада 2017 року складено повідомлення, яке направлено у Літинську виправну колонію №123 для вручення ОСОБА_1 і з долученого представником відповідача до відзиву рекомендованого повідомлення вбачається факт вручення його одержувачу. ОСОБА_1 під час розгляду даної справи не надав будь-яких заперечень на такі доводи сторони відповідача та жодним чином таку інформацію не спростував.

ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб не оскаржив дії державного виконавця з проведення оцінки арештованого майна, які вчинені до передачі майна на реалізацію.

Також судом зазначено, що ОСОБА_1 , вважаючи дії державного виконавця неправомірними, які не стосуються правил проведення електронних торгів, зокрема у частині неповідомлення його про наявність виконавчого провадження №54183754, не був позбавлений можливості оскаржити такі дії у встановленому законом порядку. При цьому судом зазначено, що у будь-якому випадку такі порушення не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів.

На момент проведення електронних торгів вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 26 січня 2017 року у справі № 127/9767/14-к набрав законної сили та не був скасований, тому суд відхилив доводи позивача про проведення електронних торгів на підставі судового рішення, яке у подальшому було скасоване.

Належним та ефективним способом захисту боржника, у разі продажу на торгах в порядку, встановленому для виконання судових рішень майна, яке належить боржнику на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, але торги проведені з порушеннями, що утворюють підстави для визнання недійсним відповідного договору як оспорюваного за позовом заінтересованої особи, є одночасне заявлення двох позовів про визнання недійсним укладеного на торгах договору (ресцисорний позов) та про витребування майна (віндикаційний позов).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги є недоведеними, а обраний спосіб захисту неефективним, оскільки у повній мірі не призведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду, а відтак ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні навів підстави для відмови в задоволенні позову.

У ч. 1 ст. 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_1 , подаючи апеляційну скаргу, наводить ті самі обставини і те саме правове обґрунтування, які наведені ним у позовній заяві і яким судом була надана відповідна правова оцінка. Тобто апеляційна скарга за своїм змістом відтворює зміст позовної заяви.

Суд, відхиляючи наведені у позовній заяві доводи, навів у своєму рішенні відповідні висновки, жоден з яких не спростований скаржником. За своїм змістом доводи апеляційної скарги не направлені на спростування висновків суду першої інстанції, а фактично є дублюванням самого позову.

Зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України слідує, що саме особа, яка подає апеляційну скаргу повинна зазначити в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Отже особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна не лише вказати про незаконність судового рішення, але у неї є обов`язок вказати в чому саме полягає незаконність ухваленого судового рішення, тобто вона повинна спростувати висновки суду першої інстанції, чого скаржником зроблено не було.

Апеляційний суд позбавлений можливості самостійно, на власний розсуд, за відсутності відповідних доводів в апеляційній скарзі встановлювати в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк