Справа № 361/3971/25
Провадження № 2/361/1312/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.25

06 жовтня 2025 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Броварського міськрайонного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 з звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивач в своїй позовній заяві зазначала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 червня 2007 року по 21 жовтня 2023 року. Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її повному забезпеченні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має достатній дохід та задовільний стан здоров`я.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Зачепіло З.Я. не з`явилися, в наданій відповіді на відзив представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити. В обгрунтування зазначала, що станом на теперішній час дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за кордоном, а саме у ФРН, що зумовлено військовими діями на території України. Дитина навчається у приватному навчальному закладі, що потребує значних фінансових витрат, які істотно вищі ніж в Україні. Посилання відповідача на те, що позивач отримує державну допомогу від ФРН є безпідставними та не звільняють останнього від обов`язку утримувати свою дитину.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Білінська Л.В. не з`явилися, подали до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнали частково у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обгрунтування у відзиві зазначено, що твердження позивача про те, що він ухиляється від утримання сина є безпідставними, а розмір аліментів, які вона просить стягувати на його утримання є надто завищеним, оскільки нею не надано доказів які саме витрати щомісяця вона несе на утримання сина.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 22.06.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області)і, на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Як розяснено п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, право позивача на стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає захисту судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та матеріальним становищем сторін, а також виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи письмові пояснення сторін та з розрахунку на одну дитину, враховуючи те, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю, батько з сім`єю не проживає, участі в матеріальному забезпеченні дитини не приймає, домовленості між батьками про сплату аліментів не досягнуто, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову з 11 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову з 11 квітня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Писанець Н.В.