УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В.., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Задорожного Максима Ігоровича про визнання неправомірними дії приватного виконавця, зобов`язання провести певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 23 вересня 2025 року звернувся до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовом до приватного виконавця Задорожного Максима Ігоровича про визнання неправомірними дії приватного виконавця, зобов`язання провести певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 24.09.2025 року матеріали вказаної позовної заяви передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси оскільки згідно до матеріалів справи, місцем здійснення діяльності приватного виконавця Задорожного Максима Ігоровича є: м. Одеса, вул. Кінна, буд. 8/10, відноситься до території Приморського району м. Одеси.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана на розгляд судді Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Дослідивши зазначені матеріали, суд приходить до висновку, що останні не можуть бути прийняті до розгляду у порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У зв`язку з наведеним критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства із позовною заявою та просив:

1) Визнати дії приватного виконавця Задорожного Максима Ігоровича неправомірними, щодо невиконання ухвали Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07.08.2025 року та виконавчого листа Хаджибейського районного суду м. Одеси від 10.09.2025 року по справі № 521/2842/25;

2) Зобов`язати ОСОБА_2 виконати поворот судового наказу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07.03.2025 року по справі № 521/2842/25 по заяві Комунального підприємства Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про видачу судового наказу за вимогами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 , шляхом повернення 8491,63 грн. на банківський рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

3) Стягнути з ОСОБА_2 10000 грн. на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування спору позивач зазначає, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області перебуває виконавче провадження № 78400186 з примусового виконання судового наказу № 521/2842/25, виданого 07.03.2025 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.07.2025 року був скасований судовий наказ по справі 521/2842/25. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 07.08.2025 року був допущений поворот виконання судового наказу по вищезазначеній справі, а 10.09.2025 року Хаджибейським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист.

У відповідності до ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається стороною виконавчого провадження до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд зауважує, що дане виконавче провадження відкрито на підставі примусового виконання судового наказу від 07.03.2025 року, виданого Хаджибейським районним судом м. Одеси по справі № 521/2842/25. ОСОБА_1 є боржником у справі № 521/2842/25.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилом ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Тому, з урахуванням наведеного, вказаний спір підлягає розгляду в порядку подачі скарги ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження (боржник) на дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення (ст. 447-1 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Задорожного Максима Ігоровича про визнання неправомірними дії приватного виконавця, зобов`язання провести певні дії та відшкодування моральної шкоди, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства саме у позовному проваджені.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 258-261, 353, 447-1, 448 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Задорожного Максима Ігоровича про визнання неправомірними дії приватного виконавця, зобов`язання провести певні дії та відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити право позивача на звернення до суду зі скаргою в порядку ст. 447-448 ЦПК України до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя А.В. Науменко