Справа № 361/1750/25
Провадження № 2/361/580/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.25

11 вересня 2025 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Михальовій К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходилась вищевказана цивільна справа. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що між сторонами було укладено шлюб 04.11.2006 року, що підтверджується актовим записом №14 зробленим виконкомом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області.

За період шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб було розірвано між сторонами рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2025р. у справі №361/1750/25.

За період шлюбу, сторонами було придбано рухоме майно, а саме: 08.11.2016 року легковий автомобіль марки Skoda, модель Rapid Ambition, об`єм двигуна 1,2 TSI/66kw, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2016 року випуску державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 406 872,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №16-438. Вказаний автомобіль зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_3 11.11.2016р. згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане Центром 8041. Відповідно висновку експерта №1-07/01/25 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 07.01.2025р., ринкова вартість автомобіля складає 290 607,45 грн.

Окрім цього, 21.03.2017 року на підставі договору міни паю, а саме: корпоративних прав члена житлово-будівельного кооперативу «Житловий комплекс Лісовий квартал», що належали відповідачу, відповідно до Договору про пайову участь в кооперативі №4/133-ЛК від 18.12.2014р. на квартиру, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, зареєстрованого в реєстрі за №705, було отримано у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79,2 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м. Право власності на вказану квартиру зареєстровано 21.03.2017р. на відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №83032450. Відповідно до висновку експерта №06/25 оціночно-будівельної експертизи від 28.01.2025р., ринкова вартість квартири становить 4 058 400,00 грн.

Також, 20.06.2017 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Авраменко Н.А., зареєстрованого у реєстрі за №3045 було придбано у власність нежитлове приміщення (кладову) АДРЕСА_2 площею 1,7 кв.м. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №90218156 від 21.06.2017р., право власності на вказане майно зареєстроване на позивача ОСОБА_1 . Відповідно до висновку експерта №06/25 оціночно-будівельної експертизи від 28.01.2025р., ринкова вартість кладової становить 72 300,00 грн.

Поряд з цим, 03.05.2018р. на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на машиномісце №57-ЛК та додаткової угоди до договору №1 від 02.07.2021р. було придбано гараж (машиномісце) № НОМЕР_4 загальною площею 13,6 кв.м в будинку АДРЕСА_3 . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №266371292 від 13.07.2021р., право власності на вказаний гараж зареєстровано на відповідача ОСОБА_3 . Відповідно до висновку експерта №06/25 оціночно-будівельної експертизи від 28.01.2025р., ринкова вартість гаража становить 609 000,00 грн.

Вказане майно, починаючи з часу фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, знаходиться у фактичному користуванні відповідача ОСОБА_3 .

Виходячи з презумпції рівності часток подружжя, позивач просить суд визнати спільним сумісним вищевказане майно подружжя та поділити його виділивши усе майно на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , припинивши право спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 в цьому майні. Для рівнозначності розподілу спільного майна подружжя ОСОБА_6 , стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки усього майна та понесені судові витрати. Грошова компенсація складається з наступного: вартість частки автомобіля марки Skoda, модель Rapid Ambition в розмірі 145 303,72 грн.; вартість частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі 2 029 200,00 грн.; вартість частки кладової в розмірі 36 150,00 грн.; вартість частки гаража в розмірі 304500,00 грн.

Сповіщені належним чином про час та дату розгляду справи сторони та їх представники до зали суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачем були підтримані позовні вимоги, а відповідачем вони визнані у повному обсягу, що зазначено у направленій на адресу суду заяві.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 04.11.2006 року, що підтверджується актовим записом №14 зробленим виконкомом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області.

За період шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб було розірвано між сторонами рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2025р. у справі №361/1750/25.

Також встановлено, що за період шлюбу, сторонами було набуто спільне майно, а саме: 1) легковий автомобіль марки Skoda, модель Rapid Ambition, об`єм двигуна 1,2 TSI/66kw, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2016 року випуску державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2) квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79,2 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м.; 3) нежитлове приміщення (кладову) АДРЕСА_2 площею 1,7 кв.м.; 4) гараж (машиномісце) № НОМЕР_4 загальною площею 13,6 кв.м в будинку АДРЕСА_3 .

Вирішуючи по суті позовні вимоги сторін, суд виходить з наступного.

Так, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Також, варто вказати, що згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (перше речення абзацу 2 частини 1 статті 71 Кодексу).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Згідно ч.4 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

На вимогу ч.5 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Кожен з подружжя має право на поділ майна, яке є об`єктом спільної власності, шляхом виділення його в натурі в особисте майно та припинення спільної власності взагалі. Відповідно ст. 71 СК України у випадку неподільності об`єкту спільного майна, він присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Тобто, при наявності такої кількості об`єктів спільного неподільного майна, суд повинен справедливо присудити частину об`єктів майна одному з подружжя, частину - іншому і, таким чином, припинити як спільну власність, так і сам спір, як існуючий, так і такий що ймовірно виникне у майбутньому між подружжям.

У постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 369/7613/17, від 09 червня 2021 року в справі № 523/15462/16-ц, від 14 квітня 2021 року в справі № 127/7830/17 наголошується: «... вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя у цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності».

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Так, відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що майно, визначене у позовній заяві, слід визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_6 . Також суд виснує, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності у даній справі є рівними, оскільки сторонами не подано спростовуючих цей факт доказів.

Поряд з цим, суд враховує також той факт, що відповідачем ОСОБА_3 були визнані позовні вимоги ОСОБА_1 , у тому числі не спростовувався висновок експерта щодо вартості спільного майна подружжя, враховуючи визначену оціночну вартість майна, пропозиції та обгрунтування позивача щодо варіантів поділу, суд вважає, що спільне майно подружжя повинно бути поділено відповідно до вимог позивача припинено її право власності на майно та стягнуто з відповідача вартість частки цього майна, а саме. Грошова компенсація позивачу буде складається з наступного: вартість частки автомобіля марки Skoda, модель Rapid Ambition в розмірі 145 303,72 грн.; вартість частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі 2 029 200,00 грн.; вартість частки кладової в розмірі 36 150,00 грн.; вартість частки гаража в розмірі 304500,00 грн. А всього з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення 2 515 153,72 грн.

З врахуванням зазначеного, на думку суду, такий розподіл майна по відношенню до сторін буде справедливими, відповідатиме інтересам осіб та не буде порушувати їх прав.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 - підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 38 689 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.60, 69, 70, 57, 65 Сімейного кодексу України,ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 280, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя- задовольнити.

Визнати: 1) легковий автомобіль марки Skoda, модель Rapid Ambition, об`єм двигуна 1,2 TSI/66kw, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2016 року випуску державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2) квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79,2 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м.; 3) нежитлове приміщення (кладову) АДРЕСА_2 площею 1,7 кв.м.; 4) гараж (машиномісце) № НОМЕР_4 загальною площею 13,6 кв.м в будинку АДРЕСА_3 - спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яке належить кожному з них у рівних частках по частині кожному.

Поділити майно подружжя та визнати за ОСОБА_3 право власності на: 1) легковий автомобіль марки Skoda, модель Rapid Ambition, об`єм двигуна 1,2 TSI/66kw, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2016 року випуску державний номерний знак НОМЕР_2 ; 2) квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 79,2 кв.м, житловою площею 38,3 кв.м.; 3) нежитлове приміщення (кладову) АДРЕСА_2 площею 1,7 кв.м.; 4) гараж (машиномісце) № НОМЕР_4 загальною площею 13,6 кв.м в будинку АДРЕСА_3 , припинивши при цьому право спільної часткової власності ОСОБА_1 на це майно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини усього спільного сумісного майна подружжя у розмірі - 2 515 153,72 (два мільйони п`ятсот п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят три) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовій збір в сумі 38 689,60 (тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.