Провадження №2/592/2577/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом представника позивача Лисенко Олени Сергіївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 23.09.2024 укладено кредитний договір (оферти) №23.09.2024-100001971. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 24000 грн., строком на 140 днів. Дата повернення (виплати) кредиту 09.02.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту передбачена. Продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування не передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 3600 грн. Неустойка: 240 грн. нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання заяви утворилась заборгованість у розмірі 73200 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 24000 грн., по процентам у розмірі 33600 грн., по комісії 3600 грн., по неустойці за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 12000 грн. За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором №23.09.2024-100001971 від 23.09.2024 у розмірі 73200 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без участі представника (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала.

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.09.2024 16:33 ОСОБА_1 сформовано заявку кредитного договору №23.09.2024-100001971 (кредитної лінії). Указана заявка містить персональні дані позичальника ОСОБА_1 , а також реквізити належного їй електронного платіжного засобу для надання коштів за договором: 4441-11ХХ-ХХХХ-9960 (а.с.16 зворот - 17).

Сторонами погоджено наступні умови кредитування: дата надання/видачі кредиту- 23.09.2024; сума кредиту - 24000 грн.; строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 09.02.2025; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 3600 грн.

23.09.2024 сформована відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №23.09.2024-100001971 (кредитної лінії), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е939 (а.с.17-18).

До позовної заяви додано пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферта), яка містить електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е939; а також інформаційне повідомлення позичальника, яке є додатком до кредитного договору (а.с.15-16, 17 зворот-18).

На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Як зазначено в ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що 23.09.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було укладено електронний кредитний договір, який підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.

Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

За змістом листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 09.07.2025 №157-0907, останнє надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене у державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №342 від 02.10.2012) та отримало ліцензію Національного банку України №3 від 11.11.2013. Між підприємствами укладено договір на переказ коштів №ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024. Відповідно до такого договору успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 23.09.2024 16:33:28 на суму 24000 грн., номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іРау.ua - 517873666, призначення платежу: видача за договором кредиту №23.09.2024-100001971 (а.с.12).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» було надано кредитні кошти в сумі 24000 грн.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №23.09.2024-100001971 від 23.09.2024 заборгованість позичальника ОСОБА_1 становить 73200 грн., із яких: 24000 грн. - основний борг; 33600 грн. - проценти; 3600 грн. комісія; 12000 грн. неустойка (а.с.13).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7 Заявки кредитного договору №23.09.2024-100001971 (кредитної лінії), а також Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №23.09.2024-100001971 сторони погодили розмір комісії, пов`язаної з наданням кредиту 15% від суми кредиту та, яка дорівнює 3600 грн.

Тобто, ОСОБА_1 підписавши вказані Заявку та Відповідь погодилася на те, що в день видачі кредиту їй буде нараховано розмір комісії в сумі 3600 грн. тобто їй була відома вказана умова договору, на яку вона погодилася. Крім того, відповідач не зверталася до суду з вимогою про визнання вказаного пункту договору недійсним.

Приймаючи до уваги те, що відповідач, отримавши від позивача кредит в сумі 24000 грн., зобов`язання стосовно їх повернення, сплати відсотків та комісії у встановленому договорі розмірі не виконала, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 61200 грн., з яких: 24000 грн. основний борг, 33600 грн. - проценти, 3600 грн. комісія.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 12000 грн. - заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Приймаючи до уваги те, що кредитний договір укладено в період дії в Україні воєнного стану, а отже і заборгованість за неустойкою (штраф, пеня) в сумі 12000 грн. нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12000 грн. - заборгованості за неустойкою до задоволення не підлягає.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2025,29 грн. (61200 грн. х 2422,40 грн. / 73200 грн).

Керуючись ст. ст. 526, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача Лисенко Олени Сергіївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» суму заборгованості за кредитним договором №23.09.2024-100001971 від 23.09.2024 в розмірі 61200 грн., а також 2025 грн. 29 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич