Провадження 2-о/127/588/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про визнання військовослужбовця померлим, поданої в порядку окремого провадження,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2025 року до Вінницького міського суду Вінницької області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим.

Заінтересованими особами у справі заявником зазначено:

Міністерство оборони України (АДРЕСА_4, код ЄДРПОУ НОМЕР_4);

Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 );

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, буд. 5, ).

Заява подана в порядку окремого провадження, оскільки стосується встановлення юридичного факту, який має значення для державної реєстрації смерті особи, що зникла безвісти під час виконання військового обов`язку.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподіллено та передано судді Сичуку М.М.

Із поданої, в порядку окремого провадження, заяви про оголошення військовослужбовця померлим слідує, що заявником є ОСОБА_1 , яка у своїй заяві зазначила наступне, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходив службу на посаді стрільця - помічника гранатометника 3 відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону.

Місце реєстрації її чоловіка - АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання разом із нею- АДРЕСА_3 .

17 липня 2023 року ОСОБА_1 отримала сповіщення сім`ї № 1109 від ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якому повідомлено, що ОСОБА_2 , старший стрілець - оператор 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 05 липня 2023 року під час виконання бойового завдання внаслідок мінометного обстрілу поблизу населеного пункту Стельмахівка Луганської області зник безвісти.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Заявником не надано доказів останнього відомого місця проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або місцезнаходження її майна.

З тексту заяви слідує, що заявниця подає заяву за своїм зареєстрованим місцем проживання, однак суд не погоджується з цим.

При вирішенні питання про прийняття заяви, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Відповідно до абз 2 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

В пункті 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що питання про підсудність справ визначається Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема розділом IV - щодо справ окремого провадження.

Відповідно до пункту 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» - виключну підсудність встановлено для деяких справ окремого провадження.

Статтею 305 ЦПК України визначена підсудність зазначеної категорії справ.

Згідно з ч. 1 ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно з ч.6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

Так, на момент подачі заяви до суду місце проживання (перебування) заявника за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник проживає за вказаною адресою і на сьогоднішній день.

Заявником не надано доказів останнього відомого місця проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або місцезнаходження її майна.

З огляду на те, що заявник сама вказує місце своєї реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов до висновку про направлення справи за підсудністю за місцем реєстрації проживання заявника до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53, ).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Отже, ця справа підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53, ), оскільки місце перебування заявника відноситься до юрисдикції цього суду.

Керуючись статтями 31, 32, 187, 305, 258-261, 351-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Цивільну справу №127/32256/25 за заявою Заяву ОСОБА_1 про визнання військовослужбовця ОСОБА_2 померлим направити за територіальною підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Загорська, 53, ).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити учасникам процесу.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: