Справа № 243/5733/25
Провадження № 2/243/1474/2025
Іменем України
23 жовтня 2025 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Дюміної Н.О.
при секретарі Петрусі Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Миколаївської міської ради
вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав,
учасники справи: не з`явились,
негайно після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1. 30 червня 2025 представник позивача звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 є матір`ю дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з розпорядженням начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 11.06.2024 №531 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з розпорядженням начальника Миколаївської міської військової адміністрації від 11.06.2024 №530 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 влаштовані до дитячого будинку сімейного типу з 01.07.2024 згідно з розпорядженням голови Краматорської районної військової адміністрації від 01.07.2024 № 64 «Про поповнення дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неповнолітніми дітьми, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », де станом на сьогодні є вихованцями ДБСТ. Мати участі щодо надання порад дітям стосовно подальшого навчання не брала. Відповідно до довідки закладу освіти ОСОБА_2 здобуває професію «Помічник машиніста електровоза» в Козятинському міжрегіональному вищим професійному училищі за денною формою навчання з 01.09.2024 ОСОБА_3 зарахований і навчається в Комунальному закладі «Якушинецький ліцей» Вінницької області у 8 класі у форматі офлайн, що підтверджено довідкою від 08.04.2025 № 03-02/165, наданою навчальним закладом. Службою у справах дітей Шаргородської міської ради (далі Шаргородська ССД), на територіальному обліку якої перебували неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтверджено створення батьками-вихователями належних умов для виховання та розвитку хлопців, що підтверджено звітом про стан утримання і розвитку дітей-вихованців. Батьки-вихователі слідкують за станом здоров`я підлітків, діти своєчасно проходять медогляди, що підтверджено Висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток юнаків від 16.05.2024. Мати протягом проживання синів у ДБСТ здоров`ям їх не цікавилася, допомоги фінансової та підтримки під час звернення до лікарів не здійснювала. За час проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Шаргородській міській територіальній громаді на адресу до Шаргородської ССД заяв від ОСОБА_1 щодо встановлення порядку зустрічей із неповнолітніми дітьми не надходило. Після зміни місця проживання (переміщення) ДБСТ за адресою: АДРЕСА_1 , родинна група ОСОБА_6 була взята на територіальний облік служби у справах дітей Якушинецької сільської ради (далі Якушинецька ССД). На запит Служби, Якушинецькою ССД з метою визначення думки дітей було визначено, що ОСОБА_7 спілкується з матір`ю в телефонному режимі, вона фінансово його підтримує, і тому він виявляє бажання повернутися до матері та спільно проживати з нею однією сім`єю. Також зазначено, що ОСОБА_8 повідомив, що він не виявляє бажання щодо повернення до біологічної матері, незважаючи на те, що вони підтримують зв`язок і мати надає йому матеріальну допомогу (лист від 03.06.2025 № 01-07/215). Зі слів батьків-вихователів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відомо, що мати дітей телефонувала їм одноразово на початку їхнього влаштування до ДБСТ.
Фахівцем із соціальної роботи Центру зазначено, що з 12.01.2024 (до дня вилучення дітей від матері) по 10.09.2024 над родиною ОСОБА_1 здійснювався соціальний супровід. Під час супроводу ОСОБА_1 не завжди виходила на зв`язок. Вона кілька разів влаштовувалася на роботу неофіційно, але утримувалася на роботі недовго. Інколи фінансово їй допомагала її матір ОСОБА_9 , яка виїхала за межі України зі своїми неповнолітніми дітьми (рідними сестрами гр. ОСОБА_6 ). ФСР посприяла, щоб ОСОБА_10 стала на облік до Слов`янського міського центру зайнятості. З нею проводилися бесіди щодо необхідності здійснення певних дій щодо повернення дітей (евакуація, працевлаштування, звернення до служби у справах дітей та центру соціальної підтримки у випадку зміни місця проживання). За сприяння волонтерської групи 03.03.2024 вона виїхала у Львівську область м. Борислава до реабілітаційний центру з метою лікування від наркозалежності, але через кілька днів повернулася. На початку 2025 року гр. ОСОБА_6 повернулася до міста Миколаївка. У березні влаштувалася на роботу в Комунальне підприємство «Сервіскомуненерго» Миколаївської міської ради двірником. Лише за «підштовхуванням» ОСОБА_11 звернулася до Служби щодо повернення їй дітей. Зі слів пані Лейли, вона спілкується по телефону з дітьми, за можливості перераховує кошти, але через інших людей, на що в неї немає підтверджуючих документів. ОСОБА_1 дійсно була офіційно працевлаштована двірником у Сервіскомуненерго до житлово-експлуатаційної дільниці. Після того, як гр. ОСОБА_12 фактично «привела за руку» в Службу з метою додаткового їй пояснення, що сплив термін виправлення ситуації, що призвела до вилучення дітей, Службою було надано перелік документів, які необхідно зібрати для повернення дітей, пані Лейлою у той же день було написано заяву про звільнення з роботи із Сервіскомуненерго. ФСР було акцентовано, що однією з умов повернення дітей є фінансовий дохід та працевлаштування. Крім того, їй Службою і ФСР було повідомлено про відвідування її житлового приміщення з метою перевірки умов проживання, куди вона планує повернути дітей, після чого пані ОСОБА_13 вимкнула телефон і на зв`язок більше не виходила.
На цей час до органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради не надходило заяви від ОСОБА_1 щодо виявлення нею бажання повернути своїх дітей і жити з ними однією родиною. Також гр. ОСОБА_1 не були надані відповідні документи щодо підтвердження можливості утримувати дітей. Не підтверджено медичною установою, що вона не перебуває на обліку нарколога та лікаря-психіатра, що і стало фактично причиною вилучення дітей через вживання ОСОБА_14 наркотичних засобів і написання дітьми власноруч заяв-відмов від проживання разом із матір`ю.
Відповідачкою ОСОБА_1 не було надано всіх необхідних документів, які б свідчили про усунення причин, що перешкоджали належному вихованню дітей, у зв`язку з чим, було відібрано дітей. ОСОБА_1 за рік, з моменту відібрання дітей, пропрацювала всього 2 місяці та звільняється за власним бажанням, коли Служба поставила питання доцільності повернення дітей, що у свою чергу може свідчити про не бажання відповідача повертати свої дітей, матеріально їх утримувати. Вказане свідчить про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своїх синів належної турботи та уваги, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не піклується про стан їх здоров`я та розвиток, не спілкується з синами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язана це робити та має таку можливість. Крім того, на час розгляду питання про доцільність/ недоцільність повернення дітей ОСОБА_1 старший син категорично заперечував можливість повернення до матері.
Посилаючись на наведені обставини та положення ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.150, 170 СК України, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , відносно синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
3. Представник Служби у справах дітей Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
4.Ухвалою суду від 03 липня 2025 було відкрито загальне позовне провадження у справі, по справі призначено підготовче судове засідання.
5.Ухвалою суду від 22 серпня 2025 було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
6.Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
7.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.
8.ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка к/с Кокарол Букинського району, Ташкентської області, про що свідчить копія її паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Слов`янським РВ УМВС України в Донецькій області від 04 травня 2005 року.
9.Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_15 та ОСОБА_1 .
10.Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_1 .
14.Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року, відібрано дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від матері ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дітей.
15.Відповідно до довідки закладу освіти ОСОБА_2 здобуває професію «Помічник машиніста електровоза» в Козятинському міжрегіональному вищим професійному училищі за денною формою навчання з 01.09.2024 ОСОБА_3 зарахований і навчається в Комунальному закладі «Якушинецький ліцей» Вінницької області у 8 класі у форматі офлайн, що підтверджено довідкою від 08.04.2025 № 03-02/165, наданою навчальним закладом.
16.Службою у справах дітей Шаргородської міської ради на територіальному обліку якої перебували неповнолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підтверджено створення батьками-вихователями належних умов для виховання та розвитку хлопців, що підтверджено звітом про стан утримання і розвитку дітей-вихованців. Батьки-вихователі слідкують за станом здоров`я підлітків, діти своєчасно проходять медогляди, що підтверджено Висновками про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток юнаків від 16.05.2024. Мати протягом проживання синів у ДБСТ здоров`ям їх не цікавилася, допомоги фінансової та підтримки під час звернення до лікарів не здійснювала.
17.Згідно з Актом обстеження умов проживання від 22.11.2024 наданим Шаргородською ССД, умови проживання неповнолітніх у ДБСТ оцінюються як задовільні, основні потреби дітей забезпечені, права і законні інтереси вихованців не порушуються. За час проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Шаргородській міській територіальній громаді на адресу до Шаргородської ССД заяв від ОСОБА_1 щодо встановлення порядку зустрічей із неповнолітніми дітьми не надходило (листи від 05.02.2025 № 02-61, від 30.05.2025 № 01-359). Після зміни місця проживання (переміщення) ДБСТ за адресою: АДРЕСА_1 , родинна група ОСОБА_6 була взята на територіальний облік служби у справах дітей Якушинецької сільської ради (далі Якушинецька ССД). На запит Служби, Якушинецькою ССД з метою визначення думки дітей було визначено, що ОСОБА_7 спілкується з матір`ю в телефонному режимі, вона фінансово його підтримує, і тому він виявляє бажання повернутися до матері та спільно проживати з нею однією сім`єю. Також зазначено, що ОСОБА_8 повідомив, що він не виявляє бажання щодо повернення до біологічної матері, незважаючи на те, що вони підтримують зв`язок і мати надає йому матеріальну допомогу (лист від 03.06.2025 № 01-07/215). Зі слів батьків-вихователів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відомо, що мати дітей телефонувала їм одноразово на початку їхнього влаштування до ДБСТ.
18.Згідно з характеристикою з місця роботи, ОСОБА_1 зарекомендувала себе як особа, яка працює сумлінно та без порушень трудової дисципліни, користується повагою у колективі.
19.Відповідно до Довідки про доходи від 05.06.2025 № 405, наданою Сервіскомуненерго, гр. ОСОБА_6 мала стабільний фінансовий дохід з березня по травень 2025 року. Із 04.06.2025 по 06.06.2025 ОСОБА_1 , згідно з наказом від 04.06.2025 № 295 В КП «Сервіскомуненерго», гр. ОСОБА_6 тимчасово знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати. Згідно із заявою від 23.05.2025 ОСОБА_1 звільняється за власним бажанням з 09.06.2025 із КП «Сервіскомуненерго».
20.Із протоколу від 25.06.2025, складеним начальником Якушинецької ССД під час проведення бесіди з батьками-вихователями ДБСТ Кривогорніцини, відомо про конфлікти та непорозуміння з вихованцем ОСОБА_17 , який проявляє неповагу та зневагу до оточуючих. Щодо вихованця ОСОБА_2 , то стосунки батьків-вихователів з підлітком доброзичливі. На цей час до органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради не надходило заяви від ОСОБА_1 щодо виявлення нею бажання повернути своїх дітей і жити з ними однією родиною. Також гр. ОСОБА_1 не були надані відповідні документи щодо підтвердження можливості утримувати дітей. Не підтверджено медичною установою, що вона не перебуває на обліку нарколога та лікаря-психіатра, що і стало фактично причиною вилучення дітей через вживання ОСОБА_14 наркотичних засобів і написання дітьми власноруч заяв-відмов від проживання разом із матір`ю.
21.Актом обстеження умов проживання від 04.06.2025 підтверджено, що потрапити до оселі фактичного місця проживання гр. ОСОБА_6 , про яку вона заявила як про місце її проживання, і перевірити створені умови для проживання дітей, у разі їх повернення, виявилося неможливим через її відсутність.
22.Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
V. Оцінка Суду.
23.Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
24.Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
25.Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
26.Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
27.В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 не бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дітей. Наведених обставин належними доказами не спростовано.
28.Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків.
29.У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
30.Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
31.Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
33.Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
34.Також, при винесені рішення по суті спору, суд враховує, що позбавлення батьківських прав не є порушенням прав такого з батьків, оскільки згідно з ч. 1 ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.
35.Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка не тільки ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дітей, нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує належного харчування, медичного огляду, лікування, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, а отже ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не проявляє батьківської турботи, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав.
36.Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
37.Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, то суд зазначає, що з ОСОБА_1 рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року вже стягуються аліменти на утримання синів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , тому вимога про стягнення аліментів задоволенню не підлягає.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
38. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
39. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Таким чином, при розгляді зазначеної справи об`єктом справляння судового збору є вимога про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів.
40. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із зазначеними вимогами, тому з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу окремо.
41. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 30.06.2025, тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн, який слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 19, 150, 151, 164, 166, 180-184, 192 СК України, суд
1. Позовні вимоги Миколаївської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , відносно синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.О. Дюміна