ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3016/25
Провадження № 2/362/2379/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 жовтня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Мартинцової І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року АТ «ПУМБ» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором в сумі 46427,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

В обґрунтування позову вказує, що між АТ "ПУМБ" та ОСОБА_1 01.09.2020 року було укладено кредитний договір № 501 відповідно до якого останньому видано кредит в сумі 44784,93 грн. Відповідач не виконує свої зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 04.02.2025 року виникла заборгованість за даним кредитним договором в сумі 46427,02 грн. з яких: 34057,81 грн. заборгованість за кредитом; 11,15 грн. заборгованість по процентам,12358,06 грн. заборгованість за комісією.

Посилаючись на те, що і на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ "ПУМБ", позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за рішенням суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Представник АТ «ПУМБ» у прохальній частині позовної заяви просив здійснювати розгляд за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру з відповіді якого № 1334827 від 30.04.2025 року встановлено, що з 29.12.2005 року місце проживання відповідачки ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

За зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження. Однак останнє повернулося з відміткою працівника Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, довідка поштового відділення з відміткою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за даною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Такої правової позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, провадження №51-185св23.

Крім того, про розгляд справи відповідач був повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Отже, зважаючи на те, що судом вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 та ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Суд встановив, що 31.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "ПУМБ" із заявою № 501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до змісту даної заяви, Клієнт, підписанням цієї заяви беззаперечно підтверджує, що приймає публічну пропозицію АТ "ПУМБ" на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ "ПУМБ" в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийняття ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (у урахуванням всіх змін)і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговуване (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах.

Згідно паспорту споживчого кредиту відповідачу надається споживчий кредит в сумі 44784, 93 грн. строком на 48 місяців зі сплатою фіксованої ставки: 0, 01 % річних.

Факт отримання кредитних коштів в сумі 44784,93 грн. підтверджується платіжною інструкцією від 31.08.2020 року.

В свою чергу обставини використання відповідачем кредитних коштів в сумі 44784,93 грн. підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 31.08.2020 року по 04.02.2025 року.

Згідно розрахунку заборгованості відповідача перед АТ "ПУМБ" за кредитним договором № 501 від 01.09.2020 року станом на 04.02.2025 року (включно), сума боргу становить 46427,02 грн. з яких: 34057,81 грн. заборгованість за кредитом; 11,15 грн. заборгованість по процентам, 12358,06 грн. заборгованість за комісією.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2025 року на адресу відповідача було направлено письмову вимогу (повідомлення) про добровільну сплату заборгованості, яка залишилась без виконання.

На підтвердження позовних вимог позивачем також до матеріалів позовної заяви долучено копії: паспорту та картки платника податків ОСОБА_1 ; публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань щодо АТ «ПУМБ та статут АТ «ПУМБ».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу вимог частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Разом з тис, в силу вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлена, підписала заяву і отримала кредитні кошти, однак умови договору порушила.

Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку оспорювався чи визнавався недійсним.

Водночас, суд зазначає, що відповідач доводів позивача про визначений ним розмір заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором до суду не подав.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів (тіла кредиту) та сплати відсотків, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) в розмірі 34057,81 грн. та відсотків в сумі 11,15 грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення комісії в сумі 12358,06 грн. суд звертає увагу на наступне.

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено у наступній редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набранням чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено комісію за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

У цій справі суд встановив, що позивач та відповідач уклали договір про споживчий кредит, згідно з якою банк надав відповідачу кредит на споживчі потребу розмірі 46427, 02 грн. строком на 48 місяців зі сплатою фіксованої ставки: 0, 01 % річних.

Відповідно до пункту 4 Договору, встановлено сплату щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредиту в сумі 1,99 % від суми кредиту.

Згідно з заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, які містять графіки платежів та підписані відповідачем вбачається, що банком при укладенні кредитного договору з відповідачем не деталізовано за що саме нараховується комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Таким чином, позивачем не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх із споживачем безпосередньо при укладенні кредитного договору №501.

При цьому, ставка щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) у розмірі 1,99 % значно перевищує загальний розмір процентів за користування кредитом 0,01 %. А тому, вказані розміри плати за обслуговування кредиту, на думку суду, у порівнянні з розмірами процентів можна визнати не справедливими.

Крім того, зміст наведених пунктів договору свідчить про те, що банком, як кредитором, не конкретизований зміст та перелік послуг, за надання яких встановлюється можливість нарахування комісії.

Отже, банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору № 501.

Суд наголошує, що умови угод, їх укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Як наголошено у висновках Верховного Суду України в постановах від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16), від 06 вересня 2017 року (справа № 6-2071цс16) і підкреслено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа № 666/4957/15-ц), з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зміст якого кореспондується до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до змісту складової частини кредитного договору № 501 від 01.09.2020 року було закладено умови зі сплати позичальником комісії, зокрема за обслуговування кредитної заборгованості, як за дії, вчинювані на власну користь Банком, що є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.11, ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

За таких обставин суд вважає, що оскільки, згідно з наданими банком випискою по рахунку та розрахунку заборгованості, у рахунок погашення боргу за нікчемною умовою кредитного договору (сплата комісій) відповідач сплатила 9803,42 грн., тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, виходячи з такого розрахунку: 34057,81 грн. (заборгованість за тілом) + 11,15 грн. (заборгованість за відсотками) 9803,42 грн. (сплачена комісія) = 24262,54 грн.

Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 1265,93 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,76,77,81,265,268,273,280-282,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 501 від 01.09.2020 року у розмірі 24262 (двадцять чотири тисячі двісті шістдесят два) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» судовий збір у розмірі 1265 (одна тисяча двісті шістдесят п`ять) грн. 93коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" ( вул Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя Мартинцова І.О.