Справа № 308/6306/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 жовтня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гапон Сергій Васильович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року, постановлену головуючим суддею Світлик О.М., в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відшкодування шкоди

встановив:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди.

Позов мотивує тим, що 21.11.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 було складено протокол серії НГУ №321424 про вчинення солдатом ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до вказаного протоколу, 24.10.2024 близько 08 год 00 хв солдат ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , під час дії воєнного стану, перебуваючи на військовій службі, діючи умисно в порушення вимог ст. 11 ВСВ ЗСУ та ст. 4 ДС ЗСУ відкрито відмовився від виконання бойового розпорядження командира 26 полку НГУ від 23.10.2024 №БР-83, чим недбало поставився до виконання службових обов`язків.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2024 у справі №308/18710/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскільки провадження у справі було закрито, то у позивача виникло право на відшкодування йому моральної шкоди на підставі ст. 1174 ЦК України.

Позивач зазнав моральних страждань, оскільки протягом певного строку не міг реалізувати своє право на чесне ім`я, був вимушений докладати додаткові зусилля для поновлення свого права на чесне ім`я, отримав сильні постійні душевні переживання пов`язані з можливістю накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді суттєвого для позивача штрафу (від 17 000 гривень до 34 000 гривень) або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.

Позивач був вимушений захищати свої права, зокрема з`являтися до суду для участі в розгляді справи №308/18710/24 та приймати участь в судових засіданнях. При цьому, позивач приймав участь в таких засіданнях маючи проблеми зі здоров`ям (хворіючи).

У зв`язку з вищенаведеним просить суд стягнути 20 000 гривень морального відшкодування та 15 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду.

Суд вказав, що позивач та його представник були повідомлені про судові засідання призначені на 27.05.2025 та 04.06.2025, однак у судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишив позов без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гапон С.В., подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Вказує, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що розгляд справи здійснювався у спрощеному позовному провадженні. Всі пояснення та доводи викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Заперечення на відповідь на відзив, які були подані представником відповідача, сторона позивача отримала вже після залишення позову без розгляду, тобто суд позбавив права надати свої пояснення та висловити свої доводи сторону позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 , зазначає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги протилежного не доводять.

Вказує, що в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення позивача та його представника, зокрема через підсистему «Електронний суд», які були повідомлені про судові засідання 27.05.2025 та 04.06.2025. Позивач та його представник не подавали заяв щодо відкладення розгляду справи, не подали жодних пояснень. При цьому, судом першої інстанції було констатовано, що для розгляду справи необхідна участь сторони позивача.

У дане судове засідання з`явився представник ВЧ НОМЕР_1 Мойсей Л.О., який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Від адвоката Гапон С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без участі його довірителя та нього. Доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити скаргу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гапон С.В. повідомлені належним чином шляхом доставки електронної повістки в їх особисті кабінети підсистеми «Електронний суд» про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки від 11.07.2025 (а.с.115, 117).

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 27.05.2025 о 14 год 00 хв.

16.05.2025 військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позовну заяву.

21.05.2025 позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гапон С.В., подав відповідь на відзив.

Згідно довідки від 12.05.2025 про доставку електронного документу адвокат Гапон С.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 був повідомлений шляхом доставки електронної повістки в його особистий кабінет підсистеми «Електронний суд».

В судовому засіданні 27.05.2025, судом було відкладено розгляд справи на 04.06.2025 на 14 год 30 хв.

04.06.2025 військова частина НОМЕР_1 подала заперечення на відповідь на відзив.

Згідно довідок про доставку електронного документу від 27.05.2025 ОСОБА_1 та його представник адвокат Гапон С.В. були повідомлені в їх електронні кабінети підсистеми «Електронний суд».

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначає, що одним з аспектів справедливого судочинства є доступ до суду. Наприклад, у справі Беллет проти Франції(Bellet v. France) суд зазначає: «рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Проте, в справі Мельник проти України суд також зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно частини 5 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine) наголосив на тому, що зацікавлені сторони зобов`язані проявляти особливу старанність у захисті своїх інтересів і вживати необхідних заходів для того, щоб бути в курсі подій у провадженні.

В іншому рішенні, у справі «Крупник проти України» (Krupnyk v. Ukraine) від 20 березня 2025 року, Європейський суд з прав людини вказав, що сторонам провадження необхідно проявляти цікавість до своєї судової справи.

В своїх доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи здійснювався у спрощеному позовному провадженні. Всі пояснення та доводи викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, а тому суд міг розглянути справу без участі позивача та його представника.

З такими доводами апеляційної скарги погодитись не можна з огляду на наступне.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 27.05.2025 о 14 год 00 хв.

Порядок розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін передбачений статтею 279 ЦПК України, зокрема в частині третій такої зазначено, що підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться, тобто учасники справи мають взяти до уваги процесуальні особливості, які передбачає розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Спрощене позовне провадження передбачене для категорії справ незначної складності, з невеликою сумою позову або для справ розгляд яких повинен проводитись в короткі терміни.

Частиною 8 статті 279 ЦПК України визначено, що суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін заслуховує усні пояснення учасників справи та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, позивач та його представник не врахували особливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, зокрема не звернули увагу, що судові дебати не проводяться, однак у випадку неявки належно повідомленої сторони позивача у судове засідання два рази, суд вправі застосувати п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та залишити позов без розгляду.

Враховуючи також положення частини 5 статті 223 ЦПК України, оскільки суд вважав за потрібне, щоб сторона позивача надала додаткові пояснення, то саме належним чином повідомлений позивач в даному випадку допустив залишення його позовної заяви без розгляду.

В контексті цього, слід погодитись з доводами відзиву на апеляційну скаргу щодо належного повідомлення позивача та його представника.

Як вже було зазначено вище апеляційним судом, Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 27.05.2025 о 14 год 00 хв.

Згідно довідки від 12.05.2025 про доставку електронного документу адвокат Гапон С.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 був повідомлений шляхом доставки електронної повістки в його особистий кабінет підсистеми «Електронний суд».

Позивач ОСОБА_1 згідно трекінгу поштового відправлення №321 не був повідомлений судовою повісткою, оскільки 19.05.2025 зазначено «Невдала спроба вручення». Однак, враховуючи повідомлення представника позивача слід вважати, що такий був повідомлений також.

В судовому засіданні від 27.05.2025 суд першої інстанції відклав розгляд справи у зв`язку з неявкою сторони позивача.

Згідно довідок про доставку електронного документу від 27.05.2025 ОСОБА_1 та його представник адвокат Гапон С.В. такі були повідомлені в їх електронні кабінети підсистеми «Електронний суд».

В судовому засіданні від 04.06.2025 позивач та його адвокат вдруге не з`явились в засідання. Клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд за їх відсутності не подавали.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції правомірно залишив позовну заяву без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки саме недбалість позивача та його представника призвела до таких наслідків.

Доводи апеляційної скарги щодо позбавлення сторони позивача надати свої доводи та пояснення з огляду на все вищезгадане є безпідставними, оскільки суд надав позивачу можливість надати свої пояснення в судових засідання від 27.05.2025 та від 04.06.2025, однак сторона позивача проігнорувала такі свідомо.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги зворотного не доводять.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гапон Сергій Васильович, залишити без задоволення.

ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2025 року про залишення позову без розгляду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: