ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1323/25
Провадження № 2/131/454/2025
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" жовтня 2025 р. м. Іллінці
Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Олексієнка О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому вказав, що між ОСОБА_2 та ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2543374, щодо транспортного засобу ВАЗ 2107, дорожній номерний знак № НОМЕР_1 .
15.11.2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, дорожній номерний знак № НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA RAV4 дорожній номерний знак № НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.
Відповідно до Постанови Іллінецького районного суду Вінницької області по справі № 131/1166/22, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124, КУпАП.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти.
На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 22 597,67 грн.
Позивач звертався до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте жодної відповіді на адресу позивача не надходило та виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було.
У зв`язку з цим, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР-2543374 в судовому порядку.
Ухвалою суду від 21.08.2025 року провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви наявне клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
За одночасного існування умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Так судом установлено, що 18.12.2021 року між ОСОБА_2 та ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-2543374, щодо транспортного засобу ВАЗ 2107, дорожній номерний знак № НОМЕР_1 (а.с.8).
15.11.2022 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, дорожній номерний знак № НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA RAV4 дорожній номерний знак № НОМЕР_2 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу TOYOTA RAV4 дорожній номерний знак № НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.
Відповідно до Постанови Іллінецького районного суду Вінницької області по справі № 131/1166/22, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124, КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.11-14).
Згідно відповіді від НПУ, винуватцем ДТП, скоєної 15.11.2022 за участі транспортних засобів ВАЗ 2107, дорожній номерний знак № НОМЕР_1 та автомобіля TOYOTA RAV4 дорожній номерний знак № НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а. с. 09 -11).
З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля TOYOTA RAV4 дорожній номерний знак № НОМЕР_2 - ОСОБА_4 - звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № АР/253374.
До матеріалів справи також долучено акт огляду транспортного засобу (а.с. 18-20), ремонтну калькуляцію (а.с. 20), розрахунок страхового відшкодування (а.с. 25).
З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу від 29.05.2025, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було (а.с. 28-29).
Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди (п. п. «в»). Водночас, як вбачається з Постанови суду відповідач після вчинення ДТП самовільно залишив місце ДТП.
Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Разом з тим, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;
в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);
г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;
ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону;
д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування);
Регресом (з лат. «regressus» - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду.
При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.
Як вбачається зі змісту ст.ст. 559 та 1191 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.
Як вбачається з постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.09.2021, відповідач після вчинення вищезазначеного ДТП самовільно залишив місце ДТП, у зв`язку з чим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.30-31).
Згідно зі ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ч.1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, то такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду, зокрема із позовною заявою про відшкодування збитків у порядку регресу.
Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Суд вирішує питання розподілу судових витрат в порядку ст.141 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 2422,40 грн. суд вважає законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому такі вимоги підлягають до задоволення.
Керуючись статтями 2, 19, 23, 34, 43, 49, 76-113, 128-132, 133-142, 174-183, 217-248, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-289, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники провадження:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 .
Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області Олександр ОЛЕКСІЄНКО