Справа № 505/3629/25
№ 2-н/505/210/2025
У Х В А Л А

21 жовтня 2025 року суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Ващук О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

встановила:

17 жовтня 2025 року до Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

За змістом розділу ІІ ЦПК України наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.5 ст.183, ч.4 ст.184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у відповідному розмірі.

Отже, чинне законодавство наділяє правом на стягнення аліментів того з батьків, з ким проживає дитина, при цьому обов`язок брати участь в утриманні дитини в грошовій і (або) натуральній формі покладається на того з батьків, хто проживає окремо від дитини..

Мотивуючи заяву про видачу судового наказу, заявник вказує, що дитина з квітня 2025 року проживає з ним та його новою цивільною дружиною.

З доданих до заяви документів вбачається, що 15 травня 2025 року Подільським міськрайонним судом Одеської області винесено судовий наказ у справі № 505/1508/25 та стягнуто з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь стягувача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За таких обставин, судом встановлено, що з заявника стягуються аліменти на користь малолітньої доньки.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Вимоги, викладені в заяві, мають бути безспірними. Вимога про те, щоб із заяви про видачу судового наказу і поданих документів не вбачався спір про право, означає те, що цивільне правовідношення між заявником і боржником має бути чітко визначеним, а вимога заявника - повністю аргументована.

У наказному проваджені докази мають бути достатніми, щоб не виникало потреби в судовому розгляді справи, а вимоги чітко сформульованими та відповідати наданим доказам.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу за даною заявою.

Керуючись п. 1 ст. 165, ч. 1 ст. 166, 354 ЦПК України,

ухвалила:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя О.В. Ващук