Номер провадження: 22-ц/813/2593/25
Справа № 214/5511/17
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М. С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

з участю секретаря Громовенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Козіної Наталії Володимирівни, представника ОСОБА_1 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 вересня 2024 року, постановленого під головуванням судді Тарасенко М.С., повний текст рішення складений 18 вересня 2024 року, у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі ТОВ «Вердикт Фінанс») звернулося до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 172 166 грн. 89 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 17.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків, якого виступає ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 16 533 доларів США. Вказана сума дорівнює еквіваленту 143 420,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується повернути банку кредит в повному обсязі в термін, не пізніше 16 вересня 2014 року, відсоткова ставка встановлена у розмірі 12,00% річних. 17.09.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 17.09.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №0-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі.

20.04.2012 року банк уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. В свою чергу, 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором. На момент відступлення права вимоги, заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором складала 113 900 грн. 89 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 89 638 грн. 69 коп., заборгованість за відсотками - 24 262 грн. 20 коп. В порушення умов договору, відповідачем не проводилась оплата грошових коштів відповідно до умов наведеного договору, в зв`язку з чим, утворилась заборгованість, зокрема, згідно розрахунку заборгованості від 14.09.2017 року загальна сума заборгованості складає - 172 166 грн. 89 коп., яка включає: заборгованість за основною сумою боргу - 89 638 грн. 69 коп., заборгованість за відсотками станом на момент переуступки боргу - 24 262 грн. 20 коп., нараховані відсотки згідно договору з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку - 58 266 грн.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року позов ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 172 166 грн. 89 коп. (а.с. 130-131 т. 1).

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року замінено первісного стягувача ТОВ «Вердикт Фінанс» на нового стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Вердикт Капітал» (а.с. 196-197 т. 1).

За заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.09.2018 року за позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасовано, та справу призначено до розгляду (а.с. 1-2 т. 2).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року справа передана на розгляд Березівського районного суду Одеської області (173-174 т. 2).

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 30 травня 2023 року справа передана за підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області (а.с. 179 т. 2).

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 12 вересня 2024 року позов ТОВ «Вердикт Капітал» задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.09.2007 року в загальному розмірі 172 166 грн. 89 коп., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 89 638 грн. 69 коп.; заборгованості за відсотками станом на момент переуступки боргу у розмірі 24 262 грн. 20 коп.; нараховані відсотки згідно договору з моменту переуступки по дату виготовлення розрахунку у розмірі 58 266 грн.

Вирішено питання про судові витрати.?

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Козіна Н.В., представник ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що з урахуванням ст. 559 ЦК України, протягом шести місяців з моменту настання строку виконання зобов`язання до 16 вересня 2014 року кредитор позов не пред`явив, письмову вимогу не направив, а тому порука вважається припиненою з 16 березня 2014 року.

Рішення в частині стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судове засідання, призначене на 14 жовтня 2025 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не з`явились, були сповіщені належним чином (а.с. 147, 148, 149-150 т. 3).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, явка яких не визнавалась судом обов`язковою.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання та які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Даніліної Н.С., представника ТОВ «Вердикт Капітал», дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду в частині його оскарження зазначеним вимогам не відповідає в повному обсязі, за наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як поручителя, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у них утворилась заборгованість в загальному розмірі 172 166 грн. 89 коп., яка складається із: заборгованості по основній сумі кредиту - 89 638 грн. 69 коп.; заборгованості за відсотками 24 262 грн. 20 коп.; нарахованих відсотках - 58 266 грн.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погоджується не в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 17.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником прав та обов`язків якого виступає ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно з умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 16 533 доларів США. Вказана сума дорівнює еквіваленту 143 420,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору (а.с. 6-10 т. 1).

За використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12,00% річних (п.п. 1.3.1 кредитного договору).

Умовами договору (п.2.1) передбачено, що виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальником, банком приймається:

застава рухомого майна, а саме: ТИП ТЗ легковий-комбі-В, марка Рено Клир, 2006 року випуску, колір зелений металик, номер шассі (кузова, рами)VIN- НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та є власністю ОСОБА_2 ;

порука, а саме фінансова порука ОСОБА_3 (а.с. 7 т. 1).

Підпунктом 1.2.1 кредитного договору визначено, що позичальник у будь-якому випадку зобов`язується повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 16 вересня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін (а.с. 6 т. 1).

17.09.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0 від 17.09.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №0-П (а.с. 25-26 т. 1).

20.04.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кредекс Фінанс» договір факторингу за №05/12, відповідно до умов якого відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 44-47 т. 1).

20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу за №05/12-КВ відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 48-50 т. 1).

14 липня 2020 року між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» укладено договір № 14-07/2020/1 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.09.2007 року (а.с. 171-176 т. 1).

ОСОБА_3 15 травня 2010 року уклала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с. 211 т. 1).

Задовольняючи позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованість за договором з ОСОБА_1 , як поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів утворилась заборгованість в загальному розмірі 172 166 грн. 89 коп., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту - 89 638 грн. 69 коп.; заборгованості за відсотками 24 262 грн. 20 коп.; нарахованих відсотках - 58 266 грн.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторонами обумовлено строк настання сплати всієї суми кредитної заборгованості по кредитному договору до 16 вересня 2014 року (а.с. 6 т. 1).

Таким чином, строк виконання основного зобов`язання настав 16 вересня 2014 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на час звернення з позовом), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на викладене, враховуючи, що строк виконання основного зобов`язання настав 16 вересня 2014 року, позивач був зобов`язаний пред`явити вимоги до поручителя про стягнення всієї суми кредитної заборгованості протягом 6 місяців, тобто в строк до 16 березня 2015 року, як того вимагає ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Оскільки, із вказаними позовними вимогами, ТОВ «Вердикт Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Вердикт Капітал», звернулося лише 27.09.2017 року, то ним пропущений шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя ОСОБА_4 , у зв`язку з чим договір поруки №07-15/775 від 17 вересня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» (в подальшому правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал») та ОСОБА_1 , є припиненим.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до поручителя ОСОБА_4 слід відмовити, у зв`язку з припиненням договору поруки.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення, в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором кредиту у розмірі 172 166,89 грн., а також щодо розподілення між сторонами судових витрат, підлягає скасуванню, з прийняттям в цій частині постанови, якою у задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та розподілення між сторонами судових витрат відмовити, як заявлених безпідставно.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_4 сплачено судовий збір в розмірі 1936,88 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0986-8231-4592-5179 від 31.01.2025 року (а.с. 117 т. 3).

Оскільки, апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1936,88 грн.

Також судовий збір за подання позову в розмірі 1291,25 грн., який стягнуто з ОСОБА_4 , підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Козіної Наталії Володимирівни, представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 12 вересня 2024 рокув частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 172 166 гривень 89 копійок та стягнення судових витрат у розмірі 1 291 гривню 25 копійок з ОСОБА_1 скасувати.

Ухвалити в цій частині постанову.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 172 166 гривень 89 копійок та стягнення судового збору відмовити.

Перерозподілити судові витрати у розмірі 1 291 гривню 25 копійок, які за рішенням суду стягнуті з ОСОБА_1 , а саме:

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () судовий збір у розмірі 1 291 гривню 25 копійок.

В інший частині рішення залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 1 936 гривень 88 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 жовтня 2025 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда