Справа № 509/1782/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

за участю відповідача (заявника) ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с.-щі Овідіополь, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.07.2025 р. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.07.2025 р., ухваленому у даній справі, позов задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34070 грн., судовий збір у сумі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 7100 грн.

25.08.2025 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.07.2025 р., в якій просив суд, скасувати вказане заочне рішення, вказуючи, що суд розглянув справу без його участі, він не мав можливості подати всі докази та пояснення щодо позову, проти якого він заперечує, а його письмові заперечення та адвокатський запит не були належним чином враховані судом при ухваленні рішення, стверджуючи, що договір був укладений в електронній формі без його кваліфікованого електронного підпису, що свідчить про недостовірність його волевиявлення, неспівмірність процентної ставки, не враховано його право на відтермінування виконання договірних зобов?язань враховуючи воєнний стан в Україні, має місце його неплатоспроможність, а також неправомірно нараховані штрафні санкції та пеня під час воєнного стану.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свою заяву про перегляд заочного рішення суду, яку просив задвольнити.

Представниця позивачів ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» в судове засідання не з?явилася, про дату, час та місце перегляду заочного рішення суду повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомив, надіславши на електронну адресу суду письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якій просила відмовити у її задоволенні через необґрунтованість заяви про перегляд заочного рішення суду з підстав, викладених у відповідній заяві, вказуючи на відсутність жодних документальних істотних доказів у заяві ОСОБА_1 , що мають істотне значення для правильного вирішення справи, а також заяву про проведення судових засідань за її відсутності (а.с. 94-97).

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи, заяви про перегляд заочного рішення та письмових заперечень проти заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 284 ЦПК України - заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України - заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: найменування суду, який ухвалив заочне рішення; ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; клопотання про перегляд заочного рішення; перелік доданих до заяви матеріалів. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає. До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення - додаються докази, на які посилається заявник.

Частини 1,4 статті 287 ЦПК України передбачають, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Стаття 288 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

ЄСПЛ, рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» від 23.02.2006 р. № 3477-IV є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство прав спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принцип остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін немає права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами, з огляду на те, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип «res judicata», коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99), «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03).

Суд встановив, що заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.07.2025 р., ухваленому у даній справі, позов задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34070 грн., судовий збір у сумі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 7100 грн. (а.с. 62-67).

В описовій частині рішення судом було вказано про те, у визначений ухвалою суду від 28.04.2025 р., згідно з якою, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, 15-ти денний строк з дня вручення даної ухвали та матеріалів позову з додатками в порядку ст. 178 ЦПК України, відповідач надіслав на електронну адресу суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позову, стверджуючи, що договір був укладений в електронній формі без його кваліфікованого електронного підпису, що свідчить про недостовірність його волевиявлення, неспівмірність процентної ставки, не враховано його право на відтермінування виконання договірних зобов?язань враховуючи воєнний стан в Україні, має місце його неплатоспроможність, а також неправомірно нараховані штрафні санкції та пеня під час воєнного стану (а.с. 52-59).

В заяві про перегляд заочного рішення суду та в залі суду, відповідач ОСОБА_1 стверджував, що суд розглянув справу без його участі, він не мав можливості подати всі докази та пояснення щодо позову, проти якого він заперечує, а його письмові заперечення та адвокатський запит не були належним чином враховані судом при ухваленні рішення, стверджуючи, що договір був укладений в електронній формі без його кваліфікованого електронного підпису, що свідчить про недостовірність його волевиявлення, неспівмірність процентної ставки, не враховано його право на відтермінування виконання договірних зобов?язань враховуючи воєнний стан в Україні, має місце його неплатоспроможність, а також неправомірно нараховані штрафні санкції та пеня під час воєнного стану.

Однак, суд звертає увагу на те, що в мотивувальній частині заочного рішення від 16.07.2025 р., суд надає правову оцінку вищевказаним твердженням відповідача та спростовує їх доказами, доданими до позову, що детально описує суд, мотивуючи своє рішення, наводячи аргументи, які підкріплюються документальним и доказами по справі, наданими позивачами, а тому голослівні твердження відповідача про те, що суд нібито він не мав можливості подати всі докази та пояснення щодо позову, проти якого він заперечує, а його письмові заперечення та адвокатський запит не були належним чином враховані судом при ухваленні рішення спростовуються мотивувальною частиною заочного рішення, яке було ухвалено у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін згідно ухвали суду від 28.04.2025 р., що дало підстави суду ухвалити рішення за відсутності учасників справи в письмовому провадженні.

Крім того, у заяві про перегляд заочного рішення суду, відповідач ОСОБА_1 фактично продублював свої письмові заперечення проти позову, викладені у відзиві на позов, оцінку якому була надана у заочному рішенні суду, а тому на думку суду повторні твердження відповідача у заяві про перегляд заочного рішення суду вони є хибними та голослівними, а тому судом до уваги не приймаються через те, що вони не підтверджені жодними належними та допустимими документальними доказами, які мають суттєве значення при розгляді справи.

Відповідно до положення ст. 6 ЄКПЛ, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов?язків має право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду - є принцип правової визначеності прав і обов?язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду - не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення в справі «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.). За практикою тлумачення права на ефективний захист в суді Європейським Судом з прав людини в рішенні у справі «Мірагалль Эсколано та інші проти Іспанії» допустимим обмеженням доступу до правосуддя відповідає застосування строків.

Верховний Суд у Постанові від 14.02.2022р. у справі №2-4744/11 (№ рішення в ЄДРСР 103525086) зазначив, що дотримання вимог процесуальної форми (у тому числі й щодо належного повідомлення учасників справи про час та місце судового розгляду) є важливою гарантією їх прав та передумовою ухвалення законного та обґрунтованого рішення, однак надмірний процесуальний формалізм, який не враховує вимог справедливості, добросовісності й розумності, може спотворити завдання цивільного судочинства, спричинивши прийняття явно несправедливого рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов?язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду - кожна держава-учасниця цієї Конвенції (якої є Україна) - вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є - не допустити судовий процес у безладний рух, а тому сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач подав відзив на позов, який був врахований судом при ухваленні заочного рішення і всім аргументам відповідача була надана відповідна правова оцінка з посиланням на документальні докази, а докази, на які посилається відповідач не підтверджені документально, не мають істотного значення для правильного вирішення справи з підстав, викладених вище, а тому жодні підстави для скасування заочного рішення у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 131,259,284,287,288 ЦПК України, ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ, суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 16.07.2025 р. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений та підписаний 22.10.2025 року.

Суддя Гандзій Д.М.