Справа № 559/794/25
Провадження № 2/559/580/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

з участю представника позивача - адвоката Пащука Т.С.,

представника відповідача - адвоката Януля В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Пащук Тарас Сергійович, до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції учасників.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пащук Тарас Сергійович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 31 серпня 2024 року близько 14 години 10 хвилин у с. Бірки Дубенського району Рівненської області на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече трапилася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Citroen СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля Hyundai Коnа, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля Citroen С4, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вказаної ДТП 01 вересня 2024 року відповідні відомості були внесені до ЄРДР, номер кримінального провадження 0000551, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 286 КК України. 30 вересня 2024 року заступником начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області Єрмолаєвим А.В. була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000551. Відповідно до зазначеної постанови 31 серпня 2024 року близько 14 години 10 хвилин у с. Бірки Дубенського району на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече водій автомобіля Citroen СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , рухаючись зі сторони м. Дубно в напрямку м. Кременець, не впоралася з керуванням, в результаті чого виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем Hyundai Коnа, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Citroen С4, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , які рухалися в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Citroen СЗ та пасажири автомобіля Citroen С4 отримали тілесні ушкодження.

У мотивувальній частині постанови слідчим ОСОБА_4 зазначається: «Враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що у даній дорожній транспортній пригоді наявна вина водія ОСОБА_2 та те, що ОСОБА_2 сама отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, та те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди не отримали тілесні ушкодження, а кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України настає за спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілого, тому при зазначених вище обставинах відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, а вбачаються ознаки адміністративного правопорушення».

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 листопада 2024 року у справі № 559/4314/24, яка набрала законної сили 26 листопада 2024 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Citroen СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала відповідачка, власником якого є її батько, ОСОБА_7 , мав чинний поліс загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп».

11 листопада 2024 року страховик виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 159950 грн. 00 грн., що було максимально можливим розміром відшкодування згідно з законодавством, чинним на момент ДТП. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачеві внаслідок пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, останній звернувся до Рівненського науководослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Відповідно до висновку експертного дослідження від 21.01.2025 року № ЕД-19/118- 25/560-АВ вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen» моделі «С4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 , 2016 року випуску, станом на 31.08.2024, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складала 357257 гривень. Отже, залишилася невідшкодованою майнова шкода, завдана позивачеві у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП у сумі 197307 гривень 00 коп.

Крім того, в ході підготовки матеріалів для звернення до суду з позовом позивач поніс витрати в сумі 5730,48 грн., які полягають в оплаті висновку експертного дослідження від 21.01.2025 року № ЕД-19/118-25/560-АВ.

Позивач неодноразово звертався до ОСОБА_2 в усній формі, в телефонному режимі про відшкодування завданої йому шкоди, однак всі звернення відповідачкою були проігноровані. У зв`язку з цим ОСОБА_1 змушений звернутись до суду для захисту порушених прав.

Згідно уточнених позовних вимог, представником позивача зменшено розмір матеріальної шкоди до 91763, 44 грн.

Також неправомірними діями відповідача позивачу завдано значної моральної шкоди. Зокрема, після ДТП позивач постійно хвилювався через пошкодження автомобіля, оскільки автомобіль Citroen С4 був придбаний за кордоном, а перша реєстрація транспортного засобу відбулася 04.05.2024 року, тобто ДТП сталося через три місяці після придбання ТЗ. Оскільки після ДТП і до цього часу відповідачка не відшкодовує спричинену нею майнову шкоду позивачу, останній позбавлений фінансової можливості придбати інший транспортний засіб, який йому з сім`єю необхідний для повсякденного побуту. Крім того, на момент ДТП в автомобілі позивача знаходилися дружина позивача ОСОБА_8 з їх малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведені у позові обставини погіршили умови життя позивача, спричинили фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання, проявились на стані його здоров`я, оскільки він постійно нервувався, перестав спокійно спати. Йому не хотілось ні з ким спілкуватись, оскільки він не знав, як організувати своє життя, відчував тривогу за своє майбутнє. Крім того, був вимушений докладати додаткові зусилля до організації свого життя, звернення до суду за захистом свого права. розмір моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача позивач оцінює у 100000 грн.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги визнає частково за наступним обґрунтуванням.

Нею, ОСОБА_2 , застраховано цивільно-правову відповідальність у відповідності з вимогами України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності». Позивач отримав страхове відшкодування.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 обов`язок по відшкодуванню шкоди в вигляді страхової виплати покладається на страховика. Майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду і застрахувала свою відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (зокрема - страховий ліміт).

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що стверджували б недостатність фактичної страхової виплати (159950 грн.) для повного відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля. Висновок експертного дослідження від 21.01.2025 року № ЕД-19/1 18- 25/560-АВ , на який посилається позивач, не є належним та достовірним доказом матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля, внаслідок ДТП 31 серпня 2024 року, в розмірі 357257 грн. Його достовірність викликає заперечення. Експертом при визначенні розміру збитків не враховано вартість автомобіля після ДТП. Позивач отримав страхове відшкодування. Однак автомобіль залишився в нього. Не дивлячись на це пред`явив до вимогу про відшкодування шкоди в розмірі ринкової вартості автомобіля на момент його пошкодження. Вартість автомобіля в пошкодженому стані не визначена.

Згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові КЦС ВС від 17.02.2021 у справі № 753/11069/16-ц, неможливо задовольнити вимоги про відшкодування майнової шкоди з огляду на вартість автомобіля до ДТП з одночасним залишенням автомобіля у власності позивача. Відповідно якщо відсутні докази, які стверджують вартість автомобіля після ДТП, суд позбавлений можливості встановити розмір відшкодування, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Аналогічна позиція міститься в Постанові ВС № 461/2217/16 від 03 червня 2021 року . В цій постанові також зазначається, що розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Вартість автомобіля після ДТП не визначена.

Безпідставною є вимога позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. Наявність та розмір такої шкоди позивачем не обгрунтовані. Доказів спричинення моральної шкоди не надано. Доводи щодо наявності та розміру шкоди мають декларативний характер. Спричинення шкоди транспортному засобу не могло призвести до виникнення моральної шкоди в такому значному розмірі. Перебування в автомобілі інших осіб, додаткові витрати та незручності, про які зазначається в позові, самі по собі не свідчать про наявність моральної шкоди. З врахуванням обставин, її вини у вигляді необережності, її складного матеріального і сімейного становища, вважає за можливе відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. У неї незначна заробітна плата - 8 400 грн, тривалий час хворіє, несе значні затрати на лікування. У зв`язку з лікуванням не мала доходів, так як перебувала у відпустках без збереження заробітної плати. При таких обставинах вбачається підстави для зменшення розміру відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Також просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.04.2025 по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 07.08.2025 відновлено провадження.

Ухвалою суду від 28.08.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Пащук Т.С. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Надаховської А.А. у судовому засіданні позов визнав частково, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

З постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14.11.2024 встановлено, що 31 серпня 2024 року близько 14 години 10 хвилин у с. Бірки Дубенського району на автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече водій автомобіля Citroen СЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , рухаючись зі сторони м. Дубно в напрямку м. Кременець, не впоралася з керуванням, в результаті чого виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем Hyundai Коnа, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Citroen С4, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , які рухалися в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Citroen СЗ та пасажири автомобіля Citroen С4 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.2.3.б, 12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП і застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова набрала законної сили 26.11.2024 (а.с. 24).

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вказаної ДТП 01 вересня 2024 року відповідні відомості були внесені до ЄРДР, номер кримінального провадження 0000551, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 1 ст. 286 КК України. 30 вересня 2024 року заступником начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області Єрмолаєвим А.В. була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000551 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 17-23).

11 листопада 2024 року позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 159950, 00 грн (а.с. 25).

Відповідно до висновку експертного дослідження від 21.01.2025 року № ЕД-19/118- 25/560-АВ вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen» моделі «С4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 », 2016 року випуску, станом на 31.08.2024, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складала 357257 грн (а.с. 26-37).

Згідно висновку експерта від 24.07.2025 № СЕ-19/118-25/6023-АВ, ринкова вартість автомобіля марки «Citroen» моделі «С4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_4 », 2016 року випуску у пошкодженому стані в результаті ДТП, що мала місце 31.08.2024, станом на 31.08.2024 становила 105543, 56 грн. (а.с. 94-105).

Як свідчать надані ОСОБА_2 медичні заключення, вона проходить реабілітацію після перенесення консолідуючих переломів обох бічних мас крижової кістки (а.с. 53-58).

Згідно довідки ФОП ОСОБА_10 , відповідачка працює візажистом-стилістом з 01.07.2024. Посадовий оклад становить 8400 грн (а.с. 59).

Протягом вересня 2024 - лютого 2025 ОСОБА_2 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати.

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на Рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Предметом позову є стягнення шкоди, завданої винуватцем ДТП, а саме вартості збитків, спричинених автомобілю та моральної шкоди.

Щодо матеріальної шкоди.

Суд враховує, що відповідно до висновку експертного дослідження від 21.01.2025 року № ЕД-19/118- 25/560-АВ вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen» моделі «С4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , станом на 31.08.2024, в результаті його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складала 357257 грн. Згідно висновку експерта від 24.07.2025 № СЕ-19/118-25/6023-АВ, ринкова вартість автомобіля марки «Citroen» моделі «С4», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у пошкодженому стані в результаті ДТП, що мала місце 31.08.2024, станом на 31.08.2024 становила 105543, 56 грн. ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування у розмірі 159950, 00 грн. Отже, залишилася невідшкодованою майнова шкода, завдана позивачеві у зв`язку з пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП в розмірі 91763, 44 грн (357257, 00 грн - 159950, 00 грн - 105543, 56 грн).

Оскільки матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок винних дій ОСОБА_2 , вона повинна відшкодовувати позивачу, як власнику пошкодженого майна, шкоду, яка визначена експертним висновком та відшкодувати витрати, пов`язані з експертною оцінкою. Попри посилання ОСОБА_2 на скрутне фінансове становище, довідки про доходи (зокрема з електронного кабінету платників податків) суду не надано. Довідка ФОП ОСОБА_10 вказує лише на розмір посадового окладу ОСОБА_2 , не вказуючи на суми реально виплаченої заробітної плати, включаючи надбавки, премії. Представник ОСОБА_2 не зміг пояснити суду чому в період вересень 2024 - лютий 2025 ОСОБА_2 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, а не на оплачуваному лікарняному. Також суд позбалений можливості оцінити наявність чи відсутність доходів ОСОБА_11 з інших джерел, оскільки довідку про доходи суду не надано.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач зазначає, що після ДТП він постійно хвилювався через пошкодження автомобіля, оскільки ДТП сталося через три місяці після придбання ТЗ. Оскільки відповідачка не відшкодовує спричинену нею майнову шкоду, він позбавлений фінансової можливості придбати інший транспортний засіб, який йому з сім`єю необхідний для повсякденного побуту. Умови життя позивача погіршились, спричинені йому фізичні та душевні страждання, тяжкі переживання, проявились на стані його здоров`я, оскільки він постійно нервувався, перестав спокійно спати, оскільки він не знав, як організувати своє життя, відчував тривогу за своє майбутнє. Крім того, був вимушений докладати додаткові зусилля до організації свого життя, звернення до суду за захистом свого права. Розмір моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача позивач оцінює у 100000 грн.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) та справедливості, глибину та тривалість моральних страждань, які позивач зазнав внаслідок ДТП, та вважає можливим зменшити розмір моральної шкоди, який просить стягнути позивач до 5000 грн.

З огляду на викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. І нші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 1051, 00 грн. на повернення витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 33%.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 10, 12, 19, 81, 128, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, , суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пащук Тарас Сергійович, до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 91763 (дев`яносто одна тисяча сімсот шістдесят три) гривні 44 коп., в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000, 00 (п`ять тисяч) гривень, в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1051, 00 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня на повернення витрат по сплаті судового збору та 5730 (п`ять тисяч сімсот тридцять) 48 коп. на повернення вартості експертного дослідження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 2010.2025.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: С.В. Макеєв