Справа № 134/1314/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 жовтня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В. представника позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Городківської сільської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Своїм позовом до суду позивач просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м. Вказала, що з 1989 року по даний час постійно проживає у квартирі АДРЕСА_2 , а з 10.04.2006 року зареєстрована за вказаною адресою. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим 14 березня 2025 року на її замовлення, житлова площа квартири становить 33,1 кв.м, загальна площа 57,0 кв.м. У вказану квартиру вона вселилася разом з батьками: ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , яка є відповідачем по справі, та сестрою ОСОБА_7 (відповідачка по справі). Вони вселилися на підставі ордеру, виданого відповідно до рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення рішення адміністрації і профкому цукрового заводу на одержання квартир працівникам цукрового заводу і видати їм ордера. Згідно з Додатком № 1 до рішення затверджено видати ордер під номером «15» ОСОБА_6 1961, Евдокії Евстафіївні 1965, Оксані Володимирівні 1984, ОСОБА_8 1988 на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно з довідкою Городківської сільської ради від 13.03.2025 року № 287 у квартирі зареєстровані та проживають: вона її мій чоловік ОСОБА_9 та їхні діти ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Її батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і був на день смерті зареєстрований за адресою по АДРЕСА_3 , однак, фактично проживав разом з її матір`ю, своєю дружиною ОСОБА_4 у АДРЕСА_4 . Відповідачка ОСОБА_5 також не проживає у квартирі. Таким чином, відповідачі не проживають у спірній квартирі, мають інше житло для проживання, в той час як вона більше 20 років відкрито, безперервно і добросовісно володіє вказаним нерухомим майном, робить поточні ремонти, несе витрати по утриманню житла, сплачує комунальні послуги. Відповідачі забезпечені житлом і на вказану квартиру не претендують. У зв`язку з тим, що квартира не перебуває на балансі у відповідача Городківської сільської ради, право комунальної власності на квартиру не зареєстроване. Таким чином вона була змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 вересня 2025 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовільнити. Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надіслали суду заяви про визнання позову та просили справу розглянути у їхню відсутність. Представник відповідача Городківської сільської ради в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 10.04.2006 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом із реєстру територіальної громади № 2025/003419259 від 13.03.2025. Відповідно до архівного витягу Городківської сільської ради народних депутатів Крижопільського району Вінницької області, видано рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення рішення адміністрації і профкому цукрового заводу на одержання квартир працівникам цукрового заводу і видати їм ордера. Згідно з Додатком № 1 до рішення затверджено видати ордер під номером «15» ОСОБА_6 1961, Евдокії Евстафіївні 1965, Оксані Володимирівні 1984, ОСОБА_8 1988 на квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.07.1984 народилася ОСОБА_12 , в розділі «Батьки» вказані: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 . Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 ОСОБА_12 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_13 . Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 27.01.2025 помер ОСОБА_6 . Згідно з довідкою Городківської сільської ради від 13.03.2025 року № 287 у квартирі зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_9 та діти ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . Згідно із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 440407355 від 21.08.2025 за параметрами пошуку право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження; адреса: АДРЕСА_3 , відомості відсутні. Відповідно до відповіді № 527-8 від 14.03.2025, яка надана КП «Тульчинське МБТІ» - станом на 21.12.2012 року згідно архівних даних право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , не зареєстровано. Дані відомості дають суду зробити висновок, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 ні за ким не зареєстровано, власник майна відсутній. Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим 14 березня 2025 року на замовлення позивача, житлова площа квартири становить 33,1 кв.м, загальна площа 57,0 кв.м. Згідно висновку ФОП « ОСОБА_14 » - середньо-ринкова вартість квартири за адресою АДРЕСА_3 , станом на 14.03.2025 складає 82574,00 гривні. У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 16,328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК Українинабрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Вказаний висновок зроблений судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18. Згідно з ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач вселився до квартири АДРЕСА_3 на підставі ордеру на квартиру, виданого згідно рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу». У вказаній квартирі позивач постійно проживала з 1989 року, а зареєстрований з 10.04.2006. Таким чином, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і з 2006 року, тобто понад 19 років, продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою в АДРЕСА_3 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказану квартиру за набувальною давністю. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,89,259,263,265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_3 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 57,0 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, або складання має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Найменування сторін: Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителька АДРЕСА_3 . Відповідач: Городківська сільська рада () місце знаходження с. Городківка, вул. Благовіщенська, 51 Тульчинського району, Вінницької області. Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 . Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 . Повний текст рішення складено 22 жовтня 2025 року.

Суддя: