Справа № 562/3023/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2025 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно судового наказу від 24.08.2023 року, в розмірі 78316,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що Здолбунівським районним судом Рівненської області 20 вересня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконанні у Відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №73390267 з примусового виконання судового наказу. Однак і після відкриття виконавчого провадження відповідач не виконує рішення суду. Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 78316,72 грн.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.

Представником позивача подано заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у визначений ст.181 СК України спосіб виконання цього обов`язку.

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Установлено, що судовим наказом Здолбунівського районного суду Рівненської області стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі судового наказу Відділом ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №73390267 за яким платник аліментів ОСОБА_2 зобов`язаний був сплачувати присуджену судовим наказом частину свого заробітку (доходу) щомісячних аліментів до кінця місяця, у якому підлягала сплата аліментів.

Згідно ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З роз`яснень, які містяться в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року вбачається, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби у місті Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №214258 від 27 серпня 2025 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31.07.2024р. становить 78316,72 грн., яка виникла з вини відповідача.

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що розмір пені станом на 01 липня 2025 року становить 291814 грн. 55 коп., правильність якого відповідачем не спростовано та не оспорюється.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості, а саме 78316 (сімдесят вісім тисяч триста шістнадцять) грн. 72 коп.

При подачі позову позивач звільнений від сплати судового збору, а тому при ухваленні рішення відповідно до частин 1, 2, 6 ст.141 ЦПК України суд присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 78316 (сімдесят вісім тисяч триста шістнадцять) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 1211 (тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя