ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2718/24Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/719/25 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/2718/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2025 року (ухвалене суддею Дзюбичем В.Л., дати складення повного тексту судового рішення не зазначено) в справі за позовом ОСОБА_1 до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи Національна соціальна сервісна служба України, ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування висновку служби у справах дітей, та рішення виконавчого комітету,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 (далі позивачка, апелянтка), в інтересах якої діє адвокат Дембіцький П.Д., звернулася до суду з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (далі відповідач), треті особи Національна соціальна сервісна служба України, ОСОБА_4 , про визнання протиправним та скасування висновку служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03 січня 2023 року №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини».

Позов обґрунтовано тим, що в провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа №607/11888/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Байковецька сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з дитиною.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2022 року матеріали цивільної справи №607/11888/22 надіслано до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для надання висновку органу опіки і піклування у спорі стосовно участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 .

03 лютого 2023 року Службою у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області складено висновок №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Із змісту вказаного висновку вбачається, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 21 травня 2014 року зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 лютого 2021 року. У вказаному шлюбі народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №46 від 30 березня 2021 року «Про затвердження висновку щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дитини» встановлено порядок участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Орган опіки та піклування вважав за доцільне залишити без змін рішення органу опіки та встановити спосіб участі батька ОСОБА_4 у виховані дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений у рішенні виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30 березня 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» затверджено висновок органу опіки і піклування про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, позивач вказує, що складаючи висновок від 03 лютого 2023 року №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідач діяв всупереч Порядку № 866, а тому такий висновок є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, в змісті висновку від 03 лютого 2023 року №01-15/09 зазначено, що жоден з батьків з письмовою заявою щодо зміни порядку участі батька у вихованні дитини, затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №46 від 30 березня 2021 року в службу у справах дітей не звертався.

Однак, у тексті висновку органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини», вказана інформація відсутня.

Крім того, висновок органу опіки та піклування про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» підписаний сільським головою Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Кулик А., в той час, як висновок від 03 лютого 2023 року №01-15/09 підписаний начальником служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Сачик Н.

Позивачка вважає, що спірне рішення прийнято без додержання вимог пунктів 4.6, 4.9 Регламенту Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, затвердженого рішенням Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 27 листопада 2020 року №142 «Про затвердження Регламенту виконавчого комітету Байковецької сільської ради», зокрема, без погодження проекту вказаного рішення розробниками та відділом юридичної та кадрової роботи, відсутність електронного варіанту проекту рішення та пояснювальної записки.

За таких обставин позивачка вважає, що дії відповідача є протиправними та такими, які не відповідають вимогам чинного законодавства при прийнятті рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини».

У зв`язку з наведеним позивачка просила суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03 лютого 2023 року №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_3 , відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Дембіцький П.Д., подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що оскаржувані рішення виконавчого комітету прийнято без дотримання вимог Законів, без врахування належних доказів, а також не забезпечують збереження найважливіших інтереси дитини. Зазначає, що у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Звертає увагу на те, що рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні» не погоджене посадовими особами відповідача. До вказаного рішення відповідачем не надано належних достовірних доказів, які б вказували на правомірність прийнятого рішення відповідно до вимог Законів.

З урахуванням вивчення матеріалів справи, фактичних обставин справи, оцінивши надані матеріали та докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, виконавчий комітет Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області при прийняті рішення від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» у своїй діяльності зобов`язаний керуватись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламентом роботи Виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, затвердженим 27 листопада 2020 року.

Сторона позивача вважає, що із системного аналізу вимог Законів, Регламенту, відзиву з додатком матеріалів, наданих відповідачем, слід прийти до висновку, що проекти рішення та рішення про скликання позачергового засідання виконавчого комітету не скликались, не готувались та не доводились до представників виконавчого комітету ради, порядок денний не готувався, реєстр протоколів не вівся, як передбачено регламентом, законом. Відповідач не надав суду першої інстанції належних достовірних доказів правомірності прийнятого рішення як передбачено ст.ст.25, 51, 52, 53, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто не дотримався вимог вищевказаного Регламенту.

Також, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення не надано належної оцінки обставинам, що рішення органу місцевого самоврядування прийнято у відсутності підготовленого проекту рішення ради, яке б мали містити: підпис виконавця, який готував проект рішення; підписи осіб, які погоджували дане рішення, а також у відсутності довідкових матеріалів, без наявних протоколів голосування.

Крім того, відповідач Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області - Служба у справах дітей листом від 11 грудня 2023 року №01-37/7/162 надала відповідь, в якій зазначила, що мати з донькою перебувають за межами країни у Сполучених Штатах Америки, у зв`язку з чим думку дитини, матері не вдалось з`ясувати. Враховуючи викладене, захищаючи інтереси дитини вважає, що надати об`єктивний висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з нею без з`ясування думки дитини та матері не можливо.

Також сторона позивача звертає увагу на те, що висновок органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, який не підтверджений належними доказами.

Крім того, звертає увагу, що виконавчий комітет Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області не виконав обов`язкові приписи Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки проект спірного рішення не був оприлюднений на офіційному веб-сайті Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується даними сайту https://bsr1653.gov.ua.

У зв`язку з наведеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

26 червня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в інтересах якої діє Господар А.Р., надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

03 липня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від Національної соціальної сервісної служби України, в інтересах якої діє Найчук Н.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності сторін колегія суддів виходить із наступного.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 17 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою від 14 липня 2025 року підготовку апеляційного розгляду завершено та справу призначено до судового розгляду на 14 серпня 2025 року на 10:30 год.

11 серпня 2025 року від на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта адвоката Дембіцького П.Д. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із його перебуванням у відпустці.

14 серпня 2025 року розгляд справи не відбувався та судове засідання відкладено на 23 вересня 2025 року на 12:00 год.

Разом з тим, 23 вересня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта адвоката Дембіцького П.Д. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із його перебуванням на лікарняному. Представник апелянта зазначив, що він надасть суду відповідні докази на підтвердження вказаного. Також адвокат Дембіцького П.Д. просив апеляційний суд врахувати, що з 02 жовтня 2025 року по 21 жовтня 2025 року він перебуватиме у відпустці реабілітаційній.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року справу слуханням відкладено на 22 жовтня 2025 року на 16:00 год.

21 жовтня 2025 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта адвоката Дембіцького П.Д. надійшло аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із захворюванням та перебуванням на лікуванні.

Відповідно до частини першої статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на процесуальну поведінку представника апелянта адвоката Дембіцького П.Д., який станом на теперішній час не подав доказів, які підтверджували поважність причин неявки в судові засідання, які призначалися на 23 вересня 2025 року та 22 жовтня 2025 року.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене та з метою недопущення порушень процесуальних строків, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2021 року, справа №607/22964/20 (т.1 а.с.219).

У даному шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14 лютого 2018 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 351 (т.1 а.с.10).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року у справі №607/8958/21 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 (т.1 а.с.33-37).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 квітня 2023 року у справі №607/5041/23 стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову 17 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (т.1 а.с.226).

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Байковецької сільської ради про встановлення порядку участі батька ОСОБА_4 у вихованні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 46 від 30 березня 2021 року, встановлено порядок участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- понеділок з 17:00 год по 21:00 год;

- середа з 17:00 год по 21:00 год;

- перша, третя п`ятниця місяця з 17:00 год по суботу 21:00 год;

- друга, четверта неділя місяця з 10:00 год по 21:00 год;

- святкові дні відповідно до графіку;

- день народження батька з 10:00 год по 21:00 год:

- день народження доньки з 11:00 год по 19:00 год, за місцем проживання доньки;

- 14 днів протягом року з можливістю спільної поїздки на відпочинок, оздоровлення дочки (т.1 а.с.11-13).

Відповідно до довідки №142 від 25 липня 2022 року, виданої Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №17 Тернопільської міської ради (ТЗДОЯС), ОСОБА_5 дійсно відвідувала вказаний заклад дошкільної освіти з 22 грудня 2020 року по 23 лютого 2022 року (т.1 а.с.14).

Як слідує з характеристики №16 від 26 липня 2022 року, виданої Тернопільським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №17 ТМР, вихователем ОСОБА_6 , другої молодшої групи 2, ТЗДОЯС №17, надано характеристику на батька ОСОБА_4 . За період відвідування дитячого садочку дівчинки, ОСОБА_5 , її батько ОСОБА_7 добросовісно виконував батьківські обов`язки, донька завжди раділа зустрічі з татом. З власних спостережень ОСОБА_4 справлявся з ними чудово. Батько відзначався чуйністю, лагідністю, турботливістю. Дитина неодноразово розповідала про час, проведений із татом, та показувала отримані подарунки. Слід зазначити, що ОСОБА_8 дуже сумувала за татом і надзвичайно раділа, коли батько забирав її із садочку (т.1 а.с.15).

За інформацією з КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня» («ТМДКЛ») №556 від 29 липня 2022 року, дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в педіатричному відділенні №6 КНП «ТМДКЛ» з 08 травня 2018 року. Декларацію з лікарем-педіатром ОСОБА_9 укладено 11 липня 2018 року. Декларація чинна (т.1 а.с.16).

Згідно акту обстеження умов проживання від 30 серпня 2022 року начальником Служби у справах дітей Сачик Н.М., головним спеціалістом Служби у справах дітей Скорик Н.А., зав. від. соц. роботи ОСОБА_10 проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1 , за результатами якого встановлено, що умови проживання, санітарно-гігієнічні умови відмінні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: облаштована окрема кімната, є дитяче ліжечко, шафа для одягу, сезонний одяг, іграшки, ігри для навчання та розвитку. За адресою проживає без реєстрації батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько стверджує, що жодного зв`язку з донькою немає з моменту перетину мамою та дитиною державного кордону України 01 березня 2022 року. В помешканні, де проживає батько, створені всі належні умови для перебування доньки, її виховання та розвитку (т.1 а.с.21).

24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану» №64/2022 введено воєнний стан на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час.

24 лютого 2022 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №955 заяву ОСОБА_4 , згідно якої останній дає свою згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, Словацької Республіки, Угорщини, Румунії та до інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу та у зворотному напрямку, у період з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року його неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_3 , яка несе повну відповідальність за життя та здоров`я дочки, приймає всі необхідні рішення стосовно дитини та гарантує її повернення в Україну після закінчення терміну поїздки. Також сповістив, що підстав, які відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», обмежують право ОСОБА_5 на виїзд за кордон немає.

01 квітня 2022 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1771 заяву ОСОБА_4 , згідно якої останній скасовує видану ним згоду на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, Словацької Республіки, Угорщини, Румунії та до інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу, та у зворотньому напрямку, у період з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року, його неповнолітньої дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_3 .

Як слідує із довідки приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А., остання повідомила ОСОБА_4 про скасування його згоди на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Польща, Словацької Республіки, Угорщини, Румунії та до інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу, та у зворотному напрямку, у період з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2023 року, його неповнолітньої дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_3 , на якій його підпис засвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. 24 лютого 2022 року по реєстру № 955, яка виготовлена на спеціальному бланку нотаріальних документів серія НРС №?341771. Відповідна відмітка про скасування заяви проставлена на примірнику вищевказаної заяви, яка зберігається у справах нотаріальної контори та в реєстрі нотаріальних дій від 24 лютого 2022 року, реєстр №955.

Відповідно до листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 03 січня 2023 року, за наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованого територією України у період з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_5 01 березня 2022 року перетнули кордон України у напрямку «виїзд» на пункті пропуску «Шегині». Крім того, станом на 09 січня 2023 року в Державній прикордонній службі України судових рішень, постанов державного виконавця тощо про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконанні немає, тимчасове обмеження у праві виїзду з України останніх не здійснюється та не здійснювалось.

Вказані обставини щодо перетину кордону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також підтверджуються відомостями, наявними у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданому 02 липня 2015 року органом 6101 та у паспорті громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданому 21 вересня 2020 року органом 6110.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закордонний паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 02 липня 2015 року, отримала Електронний дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в НОМЕР_4 , виданий 05 квітня 2022 року Міністерством внутрішніх справ Національного інституту міграції та 14 квітня 2022 року здійснила в`їзд до Мексики, про що Міністерством національної безпеки США 15 квітня 2022 року у закордонному паспорті проставлено відповідний штамп. Дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в США дійсний до 13 квітня 2023 року.

Також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 21 вересня 2020 року, отримала Електронний дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в НОМЕР_5 , виданий 05 квітня 2022 року Міністерством внутрішніх справ Національного інституту міграції та 14 квітня 2022 року здійснила в`їзд до Мексики, про що Міністерством національної безпеки США 15 квітня 2022 у її закордонному паспорті проставлено відповідний штамп. Дозвіл на в`їзд та тимчасове перебування іноземця в США дійсний до 13 квітня 2023 року.

07 жовтня 2022 року ОСОБА_4 звернувся до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) із заявою, у якій просив прийняти його заяву про сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей з Сполучених Штатів Америки в Україну.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 про сприяння поверненню дитини відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей від 06 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресованої Офісу у справах дітей Державного Департаменту Сполучених Штатів Америки, заявник повідомив, що 01 березня 2022 року ОСОБА_3 незаконно вивезла та утримує на території Сполучених Штатів Америки у місті Чикаго, штат Іллінойс, їхню спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що дозволу на виїзд у США він не давав та підозрює, що ОСОБА_3 могла виїхати з підробленими документами на виїзд. З моменту незаконного вивезення дитини без його дозволу та відома йому, як батьку дитини, невідома жодна інформація про місце знаходження дитини.

Згідно листа Державного департаменту США Вашингтон, округ Колумбія від 07 грудня 2022 року, адресованого ОСОБА_3 , останню повідомлено, що Уряд України надіслав Державному департаменту США Вашингтон, округ Колумбія, заяву пана ОСОБА_12 , який звертається за сприянням відповідно до Гаазької конвенції 1980 року про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей (Гаазька конвенція) у поверненні ОСОБА_13 до України.

Також, 01 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 0000842, правова кваліфікація якого передбачена ч.1 ст.358 КК України, за заявою ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 без його згоди та відома вивезла малолітню доньку ОСОБА_5 у США, ймовірно підробивши при цьому офіційний документ, а саме дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Постановою прокурора Тернопільської обласної прокуратури Репети І.В. від 27 квітня 2023 року закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000842 від 01 вересня 2022 року на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Як вбачається із змісту вказаної постанови, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 на законних підставах перетнула державний кордон України в Польщу та США, де отримала офіційний дозвіл на проживання разом з малолітньою дитиною, що підтверджується належними, допустимими, достовірними зібраними доказами. Зокрема, письмовими доказами підтверджено, а саме відмітками в закордонному паспорті для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 02 липня 2015 року громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закордонному паспорті для виїзду за кордон НОМЕР_3 від 21 вересня 2020 року громадянина України малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що представниками Польської прикордонної служби на законних підставах ОСОБА_3 та дитині ОСОБА_5 надано право на в`їзд на територію Польщі, про що свідчить печатка у закордонних паспортах громадян України ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ВІЗИ/VISAS із зазначенням дати ІНФОРМАЦІЯ_4 - 53 МЕДУКА. Крім того, письмовими доказами підтверджено, а саме відмітками в закордонному паспорті НОМЕР_2 від 02 липня 2015 року громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , закордонному паспорті НОМЕР_3 від 21 вересня 2020 року громадянина України малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що представниками департаменту поліції - офіцерами митниці США та охорони кордону проставлено печатка KALUH ZORIANA UKRAINE (UA) 12 вересня 1990 року. DEPARTMENT OF HOMELAND SECURITI data 04.15.22, officer 6785 № НОМЕР_6 , а також у закордонному паспорті дитини печатка KALUH KATERYNA UKRAINE ( НОМЕР_7 ) 08 лютого 2018 року. DEPARTMENT OF HOMELAND SECURITI data 04.15.22, officer - 6785 № НОМЕР_8 , що свідчить про надання дозволу ОСОБА_15 , малолітній дитині ОСОБА_5 офіційного дозволу для в`їзду та проживання в США. Враховуючи вищевикладене з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупності зібраних письмових доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення видно, що в діях ОСОБА_15 відсутні будь які ознаки кримінального правопорушення, передбаченого з незаконним перетином державного кордону України та кордону США з використанням підроблених документів, а тому в даному випадку відсутня подія кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року у справі №607/9083/23 у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову прокурора Тернопільської окружної прокуратури Репети І.В. від 27 квітня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000842 від 01 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України відмовлено.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року у справі №607/9083/23 в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до мотивувальної частини даної ухвали, слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні не підтверджено припущення заявника про те, що ОСОБА_3 вивезла дочку ОСОБА_5 в Сполучені Штати Америки, підробивши для цього офіційний документ, а саме дозвіл на виїзд дитини за кордон в США. Натомість підтверджено, що ОСОБА_3 разом із дочкою ОСОБА_5 на законних підставах покинули Україну та перетнули кордон із Республікою Польща, та в подальшому прибули до США згідно тимчасової програми для українців та їм було надано компетентним органом США гуманітарний пароль (дозвіл) для в`їзду класу DT на кордоні США. Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 потрапили до США не на підставі імміграційної візи, як припускає заявник, а на підставі тимчасового гуманітарного дозволу за спеціальною програмою уряду США для українців.

12 квітня 2023 року позивач ОСОБА_7 звернувся до Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ проти відповідача ОСОБА_14 з клопотанням про повернення неповнолітньої дитини відповідно до Гаазької конвенції (справа № 23-cv-2316), в якому просив надати допомоги, зокрема:

А. Негайний тимчасовий заборонний судовий наказ, який забороняє Відповідачці та будь-якій особі, яка діє разом з нею, виводити Дитину з-під юрисдикції цього Суду, за винятком повернення дитини до Європейського Союзу;

Б. Відкласти розгляд цього питання до подальшого розвитку подій у війні, що триває в Україні, і що, коли дозволять обставини, дитину повернути до її звичайного місця проживання у місто Тернопіль, Україна;

В. Як альтернатива, дитина повинна бути повернена до Європейського Союзу, як сторони домовилися до викрадення дитини;

Г. Наказ, що відповідає Розділу 22 Кодексу США §9007, який наказує Відповідачці сплатити витрати та витрати Позивача, включаючи транспортні витрати, залишаючи за собою юрисдикцію для визначення таких витрат та витрат на пізніший час;

Д. Для будь-якої іншої справедливої та належної допомоги.

Вказане клопотання було прийняте Окружним судом Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ безоплатно до розгляду та призначено нараду з його розгляду, що вбачається із Повідомлення з книги записів у справі №5 від 24 травня 2023 року у справі № 23-cv-2316.

28 серпня 2023 року ОСОБА_7 звернувся до Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ із Меморандумом на підтримку пропозиції відповідно до частини 22 Кодексу США §9007, в якому зазначив, що це справа, що підпадає під дію Гаазької конвенції щодо дитини, викраденої з Європи до Сполучених Штатів. Це питання складніше, ніж типове питання відповідно до Гаазької конвенції, оскільки батько, що залишився, заявник ОСОБА_16 , є батьком, який проживає в Україні та не може залишити країну, щоб возз`єднатися зі своєю донькою в Сполучених Штатах Америки. Більше того, у зв`язку із ситуацією в Україні пан ОСОБА_17 не домагається негайного повернення неповнолітньої ОСОБА_18 , а скоріше, щоб остаточне рішення щодо повернення було призупинено. На цей час ця пропозиція спрямована на те, щоб покласти край ОСОБА_19 , запобігти її подальшому переміщенню і покласти край її неправомірній ізоляції від п.Калуша, яку пані ОСОБА_17 створила після ОСОБА_20 у 2022 році. ОСОБА_7 клопотав перед судом про дозвіл регулярних контактів з донькою ОСОБА_5 необхідних для того, щоб обидва батьки могли забезпечувати благополуччя ОСОБА_5 , а не тільки той, хто її викрав.

Наказом Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ від 17 липня 2023 року у справі № 23-cv-2316 постановлено:

1. Відповідачка ОСОБА_21 зобов`язана передати усі проїзні документи (які адвокат Відповідачки подав як один український паспорт) неповнолітньої ОСОБА_18 своєму адвокату Федору Козлову. Як представник судової влади, адвокат повинен зберігати проїзні документи в довірчому управлінні та не розголошувати ці документи, якщо він не уповноважений зробити це подальшою постановою Суду. У разі, якщо Відповідачку попросять надати документ до Служби імміграції та натуралізації США, адвокат Відповідачки може належним чином повідомити Суд та Позивача;

2. Відповідачці забороняється робити будь-які подальші кроки щодо продовження або отримання додаткових проїзних документів для неповнолітньої дитини, якщо це не дозволено Судом;

3. Відповідачка заявила, що неповнолітня дитина проживає за адресою, зазначеною в пункті 8 заяви, разом з батьками Відповідачки та з жодними іншими особами;

4. Під час розгляду цієї справи Відповідачка не має права висилати неповнолітню дитину зі Східного відділу Північного округу штату Іллінойс (тобто з округів Лейк, Кук, ДюПейдж, Кейн, Кендал, Вілл, ЛаСалль та Гранді), за відсутності дозволу, який надає Суд. Якщо Відповідачка та неповнолітня дитина бажають взяти коротку (менше ніж 14 днів) відпустку на території континентальної частини Сполучених Штатів, Відповідачка може зробити запит на такий дозвіл, і Позивач не буде необґрунтовано відмовляти в ньому;

5. Прохання Відповідачки про регулярні телефонні розмови з неповнолітньою дитиною залишається на розгляді, як зазначено у постанові Суду від 10 липня 2023 року;

6. Жодна зі сторін не має права принижувати іншу щодо неповнолітньої дитини;

Ухвалою Окружного суду Сполучених Штатів Америки для Північного округу штату Іллінойс Східний відділ від 20 січня 2024 року у справі № 23-cv-2316 постановлено:

1. Відповідачка сприяє та не заважає, або не перешкоджає розмовам між Позивачем та неповнолітньою дитиною;

2. Відеодзвінки між неповнолітньою дитиною та Позивачем будуть продовжуватися на постійній основі протягом не менше п`ятнадцяти хвилин у суботу та неділю за чиказьким часом. Ніщо в цій ухвалі не заважає Позивачеві продовжувати домагатися додаткових та триваліших дзвінків у додатковий чи альтернативний час та дні;

3. Кожна сторона може записувати дзвінки.

4. Усі попередні ухвали суду у цій справі залишаються чинними.

Як слідує із повідомлення про подання позову Департаменту внутрішньої безпеки Служби громадянства та імміграції США № І-797А, ОСОБА_5 отримала тимчасовий захищений статус відповідно до розділу 244 Закону про імміграцію та громадянство, терміном дії з 03 січня 2024 року до 19 квітня 2025 року.

01 травня 2022 року ОСОБА_11 уклала Договір оренди із ОСОБА_22 , відповідно до якого орендувала приміщення за адресою: 1505 Браун Ст., Дес-Плейнс, Іллінойс, 60016.

Відповідно до листа №01-37/7/162 від 11 грудня 2023 року, виданого Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, висновок щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі батька у спілкуванні з нею без з`ясування думки дитини та матері не можливо.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 10329 від 04 квітня 2024 року проведеного ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», вбачається що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має наступні вікові та психологічні особливості: довірливість, щирість та безпосередність поведінки, достатній віку запас уявлень, розвинене мовлення, здатність до проведення порівняння на наочно-образному рівні та початкової абстракції, встановлення простих логічних зв`язків, здатність до початкової оцінки суспільних норм та регуляції поведінки відповідно до вимог цих норм, добре розвинені мнестичні здібності, здібності до навчання, цілеспрямованість в діяльності, пізнавальні інтереси, що вказує на те, що психоемоційний та розумовий розвиток дитини відповідає її віковому періоду.

Психоемоційний стан малолітньої дитини ОСОБА_5 характеризується наявністю негативних (тривожних) емоційних переживань пов`язаних з конфліктною поведінкою батька під час спілкування з дитиною.

Дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє надійний тип прив`язаності, виражене позитивне значиме ставлення та міцний емоційний зв`язок до матері ОСОБА_3 . Виховна поведінки матері відносно дитини ОСОБА_5 характеризується систематичністю піклування про дитину, стабільністю, наявністю комплексу дій спрямованих на створення гармонійних умов для розвитку дитини та формування у дитини відчуття психологічного благополуччя та здійснює позитивний вплив на розвиток дитини, психоемоційний стан та відчуття психологічного благополуччя дитини ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляє значиме ставлення до батька ОСОБА_4 . Конфліктна поведінка батька під час спілкування з дитиною негативно впливає на психоемоційний стан та відчуття психологічного благополуччя дитини та може спричинити формування у дитини негативізму до батька.

У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час відмічаються виразні негативні (тривожні) емоційні переживання пов`язані з конфліктною поведінкою батька під час спілкування з дитиною, які негативно впливають на психоемоційний стан та відчуття психологічного благополуччя дитини, можуть спричинити формуванню у дитини негативізму до батька. Тому, з урахуванням вікових та психологічних особливостей дитини, графіку навчання дитини, особливостей ставлення дитини до обох батьків, більш надійної прив`язаності до матері рекомендовано проводити спілкування батька та дитини у присутності матері. Графік, за яким на даний час дитина спілкується з батьком (щосуботи та щонеділі по 15 хвилин о 8:00 за чиказькім часом за допомогою сервісу відеозв`язку найліпше узгоджується психологічними та віковими особливостями дитини, її графіком занять.

Згідно рецензії на висновок експерта від 04 квітня 2024 року №10329, висновок містить виражені ознаки неузгодженості заявленої методології та предмету й змісту поставлених питань, а отже й - неповноти, необ`єктивності та необґрунтованості проведених досліджень, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», відповідно до якої судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

При проведенні судової психологічної експертизи від 04 квітня 2024 року №10329, експертом допущено грубе порушення методологічних і організаційних засад «Методики експертного дослідження особливостей сприйняття дитиною сімейної ситуації» (14.1.73), що врешті призвело до необґрунтованості, хибності й необ`єктивності висновків.

При проведенні судової психологічної експертизи від 04 квітня 2024 року №10329, експертом допущено грубе порушення методологічних і організаційних засад «Методики судово-психологічної експертизи типологічних особливостей особистості» (14,1.78), що врешті призвело до необґрунтованості, хибності й необ`єктивності висновків.

Вказані обставини встановлені судовими рішення, які набрали законної сили зокрема:

- рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 квітня 2024 року в справі №607/6903/23, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 листопада 2024 року, згідно якого відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Байковецька сільська рада в особі Служби у справах дітей Байковецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління національної сервісної служби у Тернопільській області про негайне повернення неповнолітньої дитини за попереднім місцем її проживання в Україні;

- рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 грудня 2024 року в справі №607/11888/22, яке залишено без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року, згідно якого усунуто перешкоди ОСОБА_4 в спілкуванні з дитиною ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з боку матері ОСОБА_3 , шляхом визначення батькові дитини ОСОБА_4 наступних способів спілкування з дитиною, без присутності матері:

- кожної суботи та неділі місяця в часовий проміжок з 17:00 години (за київським часом), протягом 15 хвилин, за допомогою сервісу відеозв`язку через програми Telegram, Viber, WhatsApp, Zoom, Skype;

- в інші дні та години місяця, спілкування можуть відбуватися за попередньою домовленістю між батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Зобов`язано ОСОБА_4 не порушувати графік спілкування з дитиною ОСОБА_5 .

Зобов`язано ОСОБА_3 поважати батьківські права ОСОБА_4 , організовувати спілкування дитини у визначені дні та час в режимі відеозв`язку через програми Telegram, Viber, WhatsApp, Zoom, Skype та не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_4 з дитиною ОСОБА_5 .

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частини друга і третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За положеннями статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини першої статті 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування.

Згідно з частиною першою, другою статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 158 СК України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 19 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.

Частинами першою, третьою статті 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Отже, законодавець визначив певний порядок вирішення батьками питання участі у виховані дитини. Так, у випадку якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Таким чином, законодавством встановлена варіативність вирішення цього питання, тобто батьки можуть його вирішити у судовому порядку або звернутися до відповідного органу опіки і піклування. Якщо хтось із батьків не погоджується із рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини до суду. У цьому випадку законодавство не вимагає окремого оскарження рішення органу опіки та піклування, оскільки частиною третьою статті 159 СК України встановлено, що суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору.

Відповідно до пункту 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_3 покликалася на те, що висновок Служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03 лютого 2023 року №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» є незаконними, оскільки суперечить нормам, визначеним Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, Регламентом роботи виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, затвердженого 27 листопада 2020 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у м.Тернополі, проте після повномасштабного вторгнення росії в Україну та запровадження воєнного стану, разом із матір`ю виїхала до США, де проживає і на даний час.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено, що затверджений рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №31 від 07 лютого 2023 року висновок про встановлення способу участі батька у вихованні дитини був доказом у цивільній справі №607/11888/22, якому надано оцінку в сукупності з іншими доказами та в якій ухвалено рішення про встановлення способу участі батька у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене, позивачка оскаржує висновок від 03 лютого 2023 року №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », який затверджено рішенням виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31, який не породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і не має обов`язкового характеру.

Аналізуючи зміст апеляційної скарги ОСОБА_3 вбачається, що доводи апелянта фактично зводяться про те, що затверджений рішенням № 31 виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року висновок про встановлення способу участі батька у вихованні дитини, прийнято без врахування інтересів дитини та всупереч нормативно-правовим актам.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_3 не була обмеженою у праві захищати свій інтерес під час судового розгляду у справі № 607/11888/22, де предметом спору було встановлення способу участі батька у вихованні дитини, а не ініціювати окрему судову справу щодо оскарження рішення органу опіки та піклування. Оскаржуване рішення № 31 виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» не породжує певних правових наслідків для ОСОБА_4 чи ОСОБА_3 , оскільки батько звернувся за вирішенням спору про встановлення способу участі батька у вихованні дитини безпосередньо до суду, де спірне рішення органу місцевого самоврядування оцінювалося судом як один із доказів, який не має прерогативи над іншими доказами.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим (пункт 58 постанови від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 зазначено, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій справі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що у цій справі позивачка ОСОБА_3 не довела наявності окремого спору, а отже, і наявності свого правомірного інтересу в правовій визначеності, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, не довела порушення свого права або інтересу, у зв`язку із чим позов не підлягає задоволенню.

Вказаний висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09 червня 2021 року у справі № 370/408/19.

Доводи апелянта про те, що висновок Служби у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 03 лютого 2023 року №01-15/09 «Про встановлення способу участі батька ОСОБА_4 у вихованні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та рішення виконавчого комітету Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 07 лютого 2023 року №31 «Про затвердження висновку про встановлення способу участі батька у вихованні дитини» не відповідає вимогам чинного законодавства, колегія суддів відхиляє, оскільки правова оцінка вказаним обставинам вже надавалася у цивільній справі №607/11888/22.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини другої статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 27 жовтня 2025 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак