Справа № 646/7088/25
№ провадження 2/646/3752/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.25 м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Сіренко Ю.Ю.,

за участю секретаря Дзябченко Л.М.,

розглянувши заяву адвоката Филимонова Станіслава Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про захист прав споживача шляхом визнання незаконними дій АТ КБ «ПриватБанку» щодо автоматичного списання коштів з зарплатної картки,

в с т а н о в и в:

До Основ`янського районного суду міста Харкова з позовною заявою звернувся представник позивача Филимонов С.М., в якій просить суд: визнати незаконними дії Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо автоматичного списання коштів з картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відкритої в АТ КБ «ПриватБанк», в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, кошти якого перераховувалися на картку № НОМЕР_2 , стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача безпідставно списані грошові кошти в сумі 32565 грн. 29 коп. станом на 27.06.2025 року.

Разом з тим, представник позивача надав до суду клопотання про забезпечення позову, в якій просить суд: застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати списання грошових коштів, що надходять на картковий рахунок (картка № НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до винесення рішення по суті позовних вимог.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову представник заявника зазначив, що ОСОБА_1 подано позов про захист прав споживачів шляхом визнання незаконними дій АТ КБ «ПриватБанк» щодо автоматичного списання всієї суми заробітної плати з зарплатної картки, яка є єдиним джерелом існування позивача та стягнення безпідставно списаних грошових коштів.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Так, предметом спору за позовною заявою, з якою позивач звернувся до суду є незаконні дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо списання коштів з заробітної картки позивача, яка є єдиним джерелом його існування, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору.

Таким чином, на даний час між сторонами існує спір щодо правомірності дій відповідача, що в подальшому унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову представник заявника просить застосувати запобіжний захід, а саме: шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати списання грошових коштів, що надходять на картковий рахунок ОСОБА_1 до винесення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на викладене, вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме заборони АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати списання грошових коштів, що надходять на картковий рахунок (картка № НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до винесення рішення по суті позовних вимог, в достатній мірі обгрунтовано необхідністю забезпечення позову, підстави та вид забезпечення позову є співмірними та взаємопов`язаними з пред`явленими вимогами, існує реальна загроза того, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову та відповідає вимогам закону та забезпечує баланс між інтересами сторін.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 258-260, 353 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Филимонова Станіслава Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» про захист прав споживача шляхом визнання незаконними дій АТ КБ «ПриватБанку» щодо автоматичного списання коштів з зарплатної картки задовольнити.

Вжити заходи із забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» здійснювати списання грошових коштів, що надходять на картковий рахунок (картка № НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

До набрання чинності рішенням у справі заборонити списання грошових коштів, що надходять на картковий рахунок (картка № НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до закінчення розгляду даної справи по суті і набранням остаточним судовим рішенням у даній справі законної сили.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко