КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/2384/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Янченка А.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма «ІССТАР», про звернення стягнення на спадкове майно, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом про стягнення грошових коштів.

Вимоги позову мотивує тим, що 02 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в інтересах якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28 жовтня 2020 року, зареєстрованої в реєстрі за № 3126, діяла ОСОБА_3 , досягнуто домовленості про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, розташованої в Бучанському районі Київської області, про що 02 листопада 2020 року складено розписку.

Згідно розписки від 02 листопада 2020 року в якості оплати за земельну ділянку за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га позивачка передала ОСОБА_3 7 000 доларів США.

06 листопада 2020 року на підтвердження наміру передати позивачці право власності та для розпорядження нею земельною ділянкою, а також для підготовки технічної документації на земельну ділянку, ОСОБА_3 в порядку передоручення видала позивачці нотаріально посвідчену довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за № 3225, та оригінал Державного акту на права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, серія ЯБ № 774088.

Влітку 2022 року від ОСОБА_3 позивачці стало відомо про смерть власника земельної ділянки та основного довірителя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На теперішній час позивач не може вчиняти дії відносно земельної ділянки, а ОСОБА_3 розпорядитись нею, оскільки основний довіритель помер, а представництво за довіреністю, виданою ОСОБА_4 , припинилось відповідно до пункту 6 частини 1 статті 248 ЦК України.

Позивачці стало відомо, що спадкоємицею майна за законом після померлого ОСОБА_4 є сестра померлого, а тому згідно Цивільного кодексу України у позивачки виникло право вимоги до ОСОБА_2 , як спадкоємиці померлого боржника, відповідно до вимог, встановлених статтею 1281 ЦК України.

18 вересня 2022 року позивачка направила до ОСОБА_2 вимогу повернути позивачці 7 000 доларів США або укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, з урахуванням оплати за земельну ділянку, проведену у повному обсязі у сумі 7 000 доларів США.

На момент звернення до суду відповідачка відповіді на вимогу не надала.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США та витрати по сплаті судового збору.

21 березня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про зміну предмету позову (том 1 а.с. 77).

В обґрунтування поданої заяви вказує, що під час розгляду справи установлено, що померлому належать чотири земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:4814, площею 0,28 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:2849, площею 0,67 га; земельна ділянка з кадастровим номером :06:000:0542, площею 0,48 га.

З посиланням на абзац 2 частини 2 статті 1282 ЦК України вказує, що оскільки спадкоємиця відмовилась від одноразового платежу, позивачка має намір змінити предмет позову на більш ефективний спосіб захисту.

Відтак, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд звернути стягнення на спадкове майно, яке за життя належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 для погашення заборгованості в сумі 7 000 доларів США перед ОСОБА_1 , а саме на:

- земельну ділянку кадастровий номер :06:009:0062, площею 0,9092 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в Бучанському районі (раніше Києво-Святошинський район), Київська область, Білогородська сільська рада;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:000:4814, площею 0,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18279269 від 18 грудня 2016 року;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:000:2849, площею 0,67 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта майна 220, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №18279188 від 18 грудня 2016 року;

- земельну ділянку кадастровий номер :06:000:0542, площею 0,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18279097 від 18 грудня 2016 року.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що згідно наданої позивачем та дослідженої судом розписки від 02 листопада 2020 року не убачається отримання ОСОБА_3 саме від ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 7 000 доларів США, оскільки відомостей про передання вказаних грошових коштів ОСОБА_4 , крім показань самої ОСОБА_3 , матеріали справи не містять.

Суд зробив висновок, що згідно наданої розписки від 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 представляє інтереси ТОВ «КВФ «Ісстар» з подальшим оформленням земельної ділянки у власність.

Відтак, суд не убачав підстав уважати, що померлий ОСОБА_4 став боржником ОСОБА_1 у правовідносинах щодо отримання грошових коштів у розмірі 7 000 доларів США.

Суд зробив висновок про відсутність грошових зобов`язань відповідачки, як спадкоємиці ОСОБА_4 , перед позивачкою.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково не застосував норми матеріального права, передбачені статтями 207, 526, 1212, 1281, 1282 ЦК України та допустив порушення норм процесуального права, передбачених статтями 76, 95, 263, 264, 265 ЦПК України.

Зазначає, що за положеннями частини 1 статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Повідомлення від ОСОБА_2 про відкриття спадщини після померлого боржника ОСОБА_4 позивачка не отримувала.

Звертає увагу, що вимоги позивачки, як кредитора, до відповідачки ґрунтуються на документах, що підтверджують боргове зобов`язання померлого спадкодавця в сумі 7000 доларів США або в межах виконання зобов`язання померлого укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, розташованої в Бучанському районі (раніше Києво-Святошинський район), Київська область, Білогородська сільська рада, за яку позивачкою сплачено домовлену суму 7000 доларів США.

Зазначає, що 16 вересня 2022 року, керуючись статтею 1281 ЦК України, позивачка направила ОСОБА_5 вимогу повернути позивачці 7 000 доларів США або укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, з урахуванням оплати за земельну ділянку, проведеної у повному обсязі у сумі 7 000 доларів США.

Судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що позивачкою на користь померлого передано 7 000,00 доларів США.

Із змісту розписки від 02 листопада 2020 року убачається, що такою досягнуто домовленість про передачу прав відносно вказаної земельної ділянки кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, розташованої в Бучанському районі (раніше Києво-Святошинський район) Київської області, Білогородська сільська рада Завгородній Т.М.

Зазначає, що фактична передача грошей на користь ОСОБА_4 , окрім складеної представником спадкодавця розписки, підтверджується довіреністю від 06 листопада 2020 року, яку в порядку передоручення було видано ОСОБА_3 , де зазначено передача повноважень на повірену ОСОБА_1 , яка діяла як фізична особа. Жодної інформації про ТОВ КВФ «ІССТАР» у довіреності не зазначається.

Звертає увагу, що жодний із доказів не свідчить, що ТОВ КВФ «ІССТАР» видано або перераховано на користь ОСОБА_4 грошових коштів за розпискою або іншим платіжним документом.

Вказує, що згідно із довіреністю від 28 жовтня 2020 року повірена ОСОБА_3 мала всі повноваження на отримання грошових коштів та на вчинення дій відносно земельної ділянки площею 0,9092га за кадастровим номером :06:009:0062.

Посилається на помилковість висновків суду про те, що видана ОСОБА_3 позивачці розписка не є борговим документом.

Зазначає, що звертаючись до суду позивачка не обґрунтовує свої вимоги довіреністю від 06 листопада 2020 року, як борговим документом, оскільки грошові кошти на користь ОСОБА_4 його довіреній особі ОСОБА_3 було передано 02 листопада 2020 року, за наслідками чого було складено розписку (борговий документ), яка також налічувала інші умови на майбутнє, з метою укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки з нотаріальним посвідченням.

Разом з цим, нотаріально посвідчена довіреність від 06 листопада 2020 року є доказом послідовних дій, які підтверджують, що сторони дійсно досягни домовленості, згідно яких фізична особа передала аванс у сумі 7 000,00 доларів США, а зі сторони власника земельної ділянки фізичній особі ОСОБА_1 надано письмовий документ для підготовки документів по земельній ділянці.

Вказує, що укладаючи 02 листопада 2020 року договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га., ОСОБА_1 уважала, що договір має всі підстави відбутись після підготовки технічної документації на земельну ділянку, що підтверджується довіреністю, виданою спадкодавцем на ОСОБА_3 , а нею видачею аналогічної довіреності на скаржницю.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

21 лютого 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву посилається на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги.

Вказує, що згідно статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є.

Разом з цим, в порушення вказаних вимог позивачка намагалась укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки в інтересах ТОВ комерційно-виробнича фірма "ІССТАР", кінцевим бенефіціарним власником та засновником якої вона є, що підтверджується розпискою.

Вказує, що ОСОБА_4 уповноважував ОСОБА_3 користуватись, управляти, розпоряджатись однією земельною ділянкою з кадастровим номером :06:009:0062.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 передоручила ОСОБА_1 право користуватись, управляти, розпоряджатись однією земельною ділянкою з кадастровим номером :06:009:0062.

Однак, ані ОСОБА_1 , ані ОСОБА_3 не вчинили жодного правочину, а саме не уклали договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0062.

Передача своїх повноважень шляхом видачі довіреності на ОСОБА_1 не є договором купівлі-продажу земельної ділянки. Також, видана ОСОБА_3 довіреність позивачці ОСОБА_1 не є борговим документом.

Вказує, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Однак, позивачка уважає себе кредитором померлого ОСОБА_4 , а не його представником і просить суд звернути стягнення на майно спадкодавця.

ОСОБА_1 не довела факту, що вона є кредитором померлого ОСОБА_4 , оскільки не надала суду належних та допустимих доказів на існування боргових зобов`язань ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 , отже не має права на подання позову про звернення стягнення на майно.

Мотивуючи наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

5. Позиція учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представники адвокат Ляхов І.О. (в режимі відеоконференцзв`язку), адвокат Мишко Ю.М. підтримали доводи апеляційної скарги та просили скаргу задовольнити із викладених в ній підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 (в режимі відеоконференцзв`язку) та її адвкат Лукацька Л.Г. (в режимі відеоконференцзв`язку) проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності третьої особи, осіб, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

Відповідно до даних нотаріально посвідченої довіреності від 28 жовтня 2020 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 користуватись, управляти, розпоряджатися (в тому числі продати за ціну та на умовах на його власний розсуд, обміняти на іншу земельну ділянку, передати в оренду, оформити права власності, враховуючи вимоги п. 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України) належною ОСОБА_4 земельною ділянкою: - площею 0,9092 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:009:0062, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с. 7).

02 листопада 2020 року ОСОБА_3 складено розписку. Відповідно до змісту розписки ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності НМВ 807729, виданої 28 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Макарівського району Ольшевським Володимиром Степановичем на вчинення дій - користування, управляти, розпоряджатися (в тому числі продати за ціну та на умовах на його власний розсуд, обміняти, передати в оренду, оформити право власності, враховуючи вимоги ЗКУ належної земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, розташованої за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Для чого надана їй довіреність представляти інтереси - ОСОБА_4 . Земельна ділянка :06:009:0062 належить ОСОБА_4 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 7794088, виданого 16.01.2006 Києво-Святошинський райвід. земресурсів за № 04. ОСОБА_3 вчиняє дію продажу, передачу земельної ділянки :06:009:0062 з правом розпорядження, користування ОСОБА_1 . Остаточна ціна землі - 7 000 дол. США сплачується повністю. ОСОБА_1 представляє інтереси ТОВ КВФ «ІССТАР» з подальшим оформленням земельної ділянки у власність. ОСОБА_3 зобов`язується передати документи права власності; державний акт на право власності - оригінал, копію довіреності, оформити договір оренди на земельну ділянку на 49 років, встановити розмітку земельної ділянки - межі та передати земельну ділянку на місці (том 1 а.с. 6).

Відповідно до даних нотаріально посвідченої довіреності від 06 листопада 2020 року ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_1 користуватись, управляти, розпоряджатися (в тому числі продати за ціну та на умовах на її власний розсуд, обміняти на іншу земельну ділянку, передати в оренду, оформити права власності, враховуючи вимоги пункту 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України) належною власнику земельною ділянкою: - площею 0,9092 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:009:0062, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства (а.с. 8).

Згідно даних свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2 а.с. 119).

16 вересня 2022 року ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу в порядку статті 1281 ЦК України, у якій просила прийняти вимогу кредитора спадкодавця до спадкоємця відносно наявного боргу та повернути ОСОБА_1 7 000,00 доларів США або укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером :06:009:0062, площею 0,9092 га, розташованої в Бучанському районі (раніше Києво-Святошинський район), Київська область, Білогородська сільська рада, з урахуванням оплати за земельну ділянку проведеної у повному обсязі у сумі 7000,00 доларів США (том 1 а.с. 10-12).

Окрім цього, 07 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Боярської державної нотаріальної контори з претензією (вимогою) кредитора спадкодавця до спадкоємця в порядку статті 1281 ЦК України, у якій просила спадкоємця(ів) померлого спадкодавця ОСОБА_4 задовольнити вимоги кредитора ОСОБА_1 виплативши одноразовим платежем грошові кошти у сумі 7 000,00 доларів США (том 1 а.с. 66-67).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 1 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Частиною 1 статті 244 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Згідно частини 3 статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно частин 1, 2 статті 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (частина 2 статті 1281 ЦК України).

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частина 3 статті 1281 ЦК України).

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина 4 статті 1281 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов?язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Із матеріалів справи установлено, що ОСОБА_4 довіреністю від 28 жовтня 2020 року, яка оформлена нотаріально, уповноважив ОСОБА_3 користуватись, управляти, розпоряджатися (в тому числі продати за ціну та на умовах на його власний розсуд, обміняти на іншу земельну ділянку, передати в оренду, оформити права власності, враховуючи вимоги п. 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України), належною ОСОБА_4 земельною ділянкою: - площею 0,9092 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:009:0062, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

6 листопада 2020 року ОСОБА_3 , діючи від імені ОСОБА_4 , нотаріально оформленою довіреністю в порядку передоручення уповноважила ОСОБА_1 на вчинення тих самих дій, а саме користуватись, управляти, розпоряджатися (в тому числі продати за ціну та на умовах на її власний розсуд, обміняти на іншу земельну ділянку, передати в оренду, оформити права власності, враховуючи вимоги п. 15 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України), належною власнику земельною ділянкою: - площею 0,9092 га, кадастровий номер земельної ділянки :06:009:0062, розташованою за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

02 листопада 2020 року ОСОБА_3 , яка діяла на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 складено розписку, аналіз зміст якої свідчить про її суперечливість, оскільки вказано, що ОСОБА_3 вчиняє дію продажу, передачу земельної ділянки :06:009:0062 з правом розпорядження, користування ОСОБА_1 , проте далі вказано, що ОСОБА_1 представляє інтереси ТОВ КВФ «ІССТАР» з подальшим оформленням земельної ділянки у власність, ОСОБА_3 зобов`язується передати документи права власності; державний акт на право власності - оригінал, копію довіреності, оформити договір оренди на земельну ділянку на 49 років, встановити розмітку земельної ділянки - межі та передати земельну ділянку на місці.

Разом з тим, в розписці визначено таке: «Остаточна ціну землі - 7 000 дол. сплачується повністю».

Таким чином, змість розписки не свідчить про те, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на виконання домовленостей отримала певну суму грошових коштів, при цьому за обставин цієї справи самі по собі твердження ОСОБА_3 , що нею такі кошти від ОСОБА_1 були отримані, не дають підстав для висновку про набуття ОСОБА_1 статусу кредитора спадкоємців ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що розписка від 2 листопада 2020 року є борговим документом є помилковими та відхиляються апеляційним судом із наведених вище мотивів.

Окрім того, апеляційним судом відхиляється твердження апеляційної скарги про те, що 2 листопада 2020 року було укладеного договір купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки такі є помилковими та доказами не підтверджені, даних про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки у відповідності до вимог статті 657 ЦК України матеріали справи не містять. Окрім того, такі твердження є нелогічними, ураховуючи підстави, якими позивачка обґрунтовує вимоги позову.

Доводи скаржниці в тій частині, що нотаріально посвідчена довіреність від 6 листопада 2020 року є доказом послідовних дій, які підтверджують, що сторони досягли домовленості, згідно яких фізична особа передала аванс у сумі 7000 доларів США, відхиляються апеляційним судом, оскільки зміст довіреності не дає підстав для такого висновку.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав уважати про наявність у померлого ОСОБА_4 боргових зобов`язань перед ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Ураховуючи положення статті 141 ЦПК України та залишення апеляційної скарги без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова