Справа №442/4496/25
Провадження №2/442/1405/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, ОСОБА_2 , треті особи: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із ьвказаним вище позовом, в якому просить: визнати незаконною та скасувати Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :04:000:0019, з цільовим призначенням 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, номер відомостей про речове право: 58301636, що здійснена державним реєстратором речових прав Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Зубарєвим Анатолієм Анатолійовичем 29 січня 2025р. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:76966593 від 03.02.2025р. на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021р.; стягнути солідарно із відповідачів у користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , завдану моральну шкоду у зв`язку із незаконною реєстрацією за відповідачкою ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер::04:000:0019, з цільовим призначенням 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства», у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.; стягнути солідарно із відповідачів у користь позивача сплачені суми судових зборів та інших судових витрат у зв`язку із поданням та розглядом даної позовної зави.

Позовні вимоги мотивує тим, що згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.08.2015 №7820/28-15 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 , надано дозвіл на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, розташованої на території Рибницької сільської ради (за межами населених пунктів) Дрогобицького району, у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу на його замовлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-землевпорядна фірма», розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення Особистого селянського господарства на території Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер: :04:000:0019.

22 березня 2016 року, на підставі розробленого Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.06.2015, уповноваженим Державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі Львівської області внесено відомості про реєстрацію зазначеної земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером: :04:000:0019, загальною площею 2,0000га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства у Державному земельному кадастрі.

Після розроблення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її реєстрації у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером: :04:000:0019, він неодноразово звертався із заявами до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про затвердження цього проекту із землеустрою та передання земельної ділянки у його приватну власність. Однак, такий наказ Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області так і не був виданий відповідачем, щоразу відмовляючи у його видачі із різних неналежно обґрунтованих підстав, що не були передбачені жодними положеннями статті 118 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час виникнення правовідносин. Оскільки, відповідно до певних змін у законодавстві України внаслідок проведеної в державі глобальної реформи органів місцевого самоврядування, в тому числі змін у деяких положеннях Земельного кодексу України, до відання органів місцевого самоврядування (ОТГ) відійшли функції розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів, то рішенням Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, до складу якої увійшла територія колишньої Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, №609 від 23.12.2021р. «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського загальною площею 2,0000га, кадастровий номер :04:000:0019, що розташована в селі Рибник Дрогобицького району Львівської області та передано її безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2 цього рішення органу місцевого самоврядування доручено суб`єкту державної реєстрації прав зареєструвати право власності на земельну ділянку.

Однак, 14 квітня 2025р. за №78375194 державним реєстратором прав на нерухоме майно Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області Радецькою Марією Іванівною за наслідками розгляду заяви від 09.04.2025 за реєстраційним номером 66320411 прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій відмовлено у державній реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського загальною площею 2,0000га, кадастровий номер :04:000:0019, що розташована в селі Рибник Дрогобицького району Львівської області. Підставою відмови у здійсненні реєстрації речового права на зазначену земельну ділянку стали наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000га, кадастровий номер :04:000:0019, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, номер відомостей про речове право: 58301636, що здійснена державним реєстратором речових прав Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Зубарєвим Анатолієм Анатолійовичем 29 січня 2025 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76966593 від 03.02.2025 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021р.

З метою отримання більш детальної інформації щодо реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номер :04:000:0019 за ОСОБА_2 , адвокатом Паращаком Назарієм Богдановичем, подано ряд адвокатських запитів, зокрема у Давидівську сільську раду Львівського району Львівської області та у Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

На адвокатський запит №13/25 від 12 травня 2025 року з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, отримано відповідь №29-13-0.3-2491/2-25 від 20.05.2025 за підписом першого заступника Ростислава Тхора, відповідно до якої повідомлено, що за період реалізації повноважень щодо розпорядженнями землями сільськогосподарського призначення державної власності Головним управлінням не видавалось розпорядчих наказів щодо згаданої у зверненні земельної ділянки гр. ОСОБА_2 .

У відповідь на адвокатський запит №14/25 від 12 травня 2025р., отримано листа з Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області №1471/03.01-05 від 19.05.2025 за підписом першого заступника сільського голови Олега Сіленкова разом із доданими копіями письмових документів на 6-ти аркушах, а саме: копія заяви відповідачки ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав від 29.01.2015р., копія наказу №13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021р., що нібито виданий головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області, копію рішення про державну реєстрацію прав №76966593 від 03.02.2025р., копія квитанції про оплату ОСОБА_2 адмін. Збору за державну реєстрацію речових прав, копія Витягу з Державного реєстру речових прав №411048426 від 03.02.2025р., копія відомостей про об`єкт реєстрації права власності земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0019 площею 2,0000га, цільове призначення 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства».

Зважаючи на те, що у відповідь на адвокатський запит №13/25 від 12 травня 2025р. Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області не надано повної та вичерпної інформації, а також не надано та не вказано причини ненадання копій відповідних документів, то 07 червня 2025р. за №15/25 подано повторний адвокатський запит на ім`я начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, відповіді на який не отримано.

Оскільки державна реєстрація речових прав відповідачки ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, грубо порушує законні права та інтереси позивача, то він змушений звертатися з даним позовом в суд.

Представник позивача Паращак Н.Б., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просить позов задоволити

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилися вкотре, причини неявки невідомі.

Від третіх осіб: Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області та Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Вислухавши доводи представника позивача, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним.

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.08.2015 №7820/28-15 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , надано дозвіл на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, розташованої на території Рибницької сільської ради (за межами населених пунктів) Дрогобицького району, у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.08.2015 №7820/28-15 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» на замовлення ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридично-землевпорядна фірма», розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення Особистого селянського господарства на території Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, кадастровий номер: :04:000:0019.

22 березня 2016 року на підставі розробленого ТзОВ «Юридично-землевпорядна фірма» - Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.06.2015, уповноваженим Державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі Львівської області внесено відомості про реєстрацію зазначеної земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером: :04:000:0019, загальною площею 2,0000 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства у Державному земельному кадастрі.

Після розроблення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її реєстрації у Державному земельному кадастрі з кадастровим номером: :04:000:0019, ОСОБА_1 неодноразово звертався із заявами до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про затвердження цього проекту із землеустрою та передання земельної ділянки у його приватну власність. Однак, такий наказ Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області так і не був виданий відповідачем. Відповідно до певних змін у законодавстві України внаслідок проведеної в державі глобальної реформи органів місцевого самоврядування, в тому числі змін у деяких положеннях Земельного кодексу України, до відання органів місцевого самоврядування (ОТГ) відійшли функції розпорядження земельними ділянками за межами населених пунктів.

Рішенням Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, до складу якої увійшла територія колишньої Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, №609 від 23.12.2021 «Про затвердження проектів відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :04:000:0019, що розташована в селі Рибник Дрогобицького району Львівської області та передано її безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 .

Пунктом 2 цього рішення органу місцевого самоврядування доручено суб`єкту державної реєстрації прав зареєструвати право власності на земельну ділянку.

14 квітня 2025 року за №78375194 державним реєстратором прав на нерухоме майно Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області Радецькою Марією Іванівною за наслідками розгляду заяви від 09.04.2025 за реєстраційним номером 66320411 прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій відмовлено у державній реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку для ведення особистого селянського загальною площею 2,0000га, кадастровий номер :04:000:0019, що розташована в селі Рибник Дрогобицького району Львівської області.

Підставою відмови у здійсненні реєстрації речового права на зазначену земельну ділянку стали наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер :04:000:0019, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, номер відомостей про речове право: 58301636, що здійснена державним реєстратором речових прав Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Зубарєвим Анатолієм Анатолійовичем 29 січня 2025 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76966593 від 03.02.2025 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021р.

10.07.2025 Дрогобицьким міськрайонним судом, винесено ухвалу про витребування у Головного управління Держгеокадастру у Львівській області доказів, зокрема: 1. Чи видавався Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області Наказ № 13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення»? 2. Якщо Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області видавався Наказ № 13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021р. «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», надати належно засвідчену його копію разом із копіями інших додатків, що стали підставою видачі такого наказу, в тому числі, якщо такий Наказ № 13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021 стосується затвердження документації із землеустрою та надання іншої земельної ділянки та (або) у власність іншої особи, не на ім`я відповідачки ОСОБА_2 . 3. Надати належно завірену копію журналу реєстрації наказів, виданих Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області за 2021 рік, та (або) витяг із журналу реєстрації наказів (за наявності такого) у частині реєстрації видачі Наказу № 13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021

На виконання вказаної ухвали, 21.07.2025 з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшла відповідь (№ 9-13-0.6-3568/2-25 від 15.07.2025), в якій вказано, що: Головним управлінням не видавався наказ № 13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, підсумовуючи викладені вище обставини, очевидним є те, що відповідачкою ОСОБА_2 , незаконно, без будь-яких правових підстав, на підставі неіснуючого наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000га (кадастровий номер :04:000:0019) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населеного пункту села Рибник Дрогобицького району Львівської області на території колишньої Рибницької сільської ради (на даний час територія Східницької ОТГ Дрогобицького району Львівської області), право власності на яку передано позивачу ОСОБА_1 у законний спосіб на підставі чинного рішення Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області «Про затвердження проекту відведення та передачу у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства» та на підставі розробленого на замовлення позивача ТзОВ «Юридично-землевпорядна фірма» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, дозвіл на розроблення якого надано чинним до цього часу наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.08.2015р. №7820/28-15 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», що грубо порушує законні права та інтереси позивача ОСОБА_1 як законного власника зазначеної земельної ділянки, а тому така незаконна державна реєстрація речових прав відповідачки ОСОБА_2 на це нерухоме майно підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині солідарного відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 22 ЦК України «Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди» 1. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 23 ЦК України «Відшкодування моральної шкоди» 1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із досліджених матеріалів справи вбачається, що моральна шкода позивача ( ОСОБА_1 ) полягає у душевних стражданнях, завданих незаконними діями ОСОБА_2 у зв`язку із незаконною реєстрацією за нею речових прав на належне позивачу нерухоме майно на земельну ділянку на підставі не існуючого (підробленого) наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань.

Так, на думку суду, матеріалами справи доведено, що позивач внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 зазнав моральних страждань, був вимушений змінити звичайний ритм свого життя, пережив нервовий стрес. З урахуванням часу тривалості страждань спричиненого душевного болю, порушення спокою та ситуації в сім`ї, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення саме з ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-82, 110, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати незаконною та скасувати Державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 2,0000га, кадастровий номер::04:000:0019, з цільовим призначенням 01.03 «Для ведення особистого селянського господарства», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 212, номер відомостей про речове право: 58301636, що здійснена державним реєстратором речових прав Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Зубарєвим Анатолієм Анатолійовичем 29 січня 2025 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 76966593 від 03.02.2025 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3689/16-21-СГ від 26.05.2021р.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , - 5000 (п`ять тисяч) грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 - 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.10.2025.

Суддя: О.В. Крамар