Справа № 2-1535/10
Номер провадження 6/404/130/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Суркової А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого документа по справі №2-1535/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року представник Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документа по справі 2-1535/10 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 30.07.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 486 287,47 грн., а також 910,00 грн. судового збору.

З 12.06.2019 вищевказаний виконавчий документ перебував на примусового виконанні в Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницьком Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса),

16.04.2025 року на адресу стягувача надійшов лист Фортечного відділу державне: виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управлінню Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому зазначено, що станом на 15.04.2025 року виконавчий лист у справі № 2-1536/2010, виданий 30.07.2010 року, у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не знаходиться.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2025 року прийнято до розгляду заяву та призначено судове засідання.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись. Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Кіровським районним судом м. Кіровограда від 29.06.2010 року у справі № 2-1535/10 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 486 287,47 грн., а також 910,00 грн. судового збору.

З 12.06.2019 вищевказаний виконавчий документ перебував на примусового виконанні в Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницьком Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП №59343699 від 13.06.2019).

16.04.2025 на адресу стягувача надійшов лист Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за вих.№36451/30.19-29 від 15.04.2025. в якому зазначено, що 08.02.2023 державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. При цьому, у відповіді зазначено, що станом на 15.04.2025 виконавчий лист у справі №2-1536/2010. виданий 30.07.2010, у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) не знаходиться.

Так як зазначена постанова з виконавчим листом на адресу стягувача не надходили, місце перебування виконавчого листа банку невідомо, тому 18.04.2025 стягувач звернувся з заявою за вих. №55/5.5-04/45007/2025 від 17.04.2025 до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з проханням повідомити банк, яким чином було здійснено повернення виконавчого листа у справі №2-1536/2010, виданого 30.07.2010 року стягувачу. При цьому банк просив надати підтверджуючі документи щодо надсилання поштового відправлення з постановою про повернення виконавчого листа та виконавчим листом на адресу стягувача.

02.05.2025 року на адресу стягувача надійшов лист Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за вих. №42931/30.19-29 від 01.05.2025, в якому зазначено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень у Фортечному відділі державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) встановлено, що на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1536/2010 від 30.07.2010 (АСВП №59343699) виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 486 287,47 грн, а також судового збору в сумі 910.00 грн. 08.02.2023 державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Одеса) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено виконавчий лист стягувачу.

При цьому Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надати більш детальну інформацію стосовно реєстру трекінгу відправлення не має можливості, так як строк зберігання реєстрів на відправлення вихідної кореспонденції складає 1 рік (Наказ від 12.04.2012 № 578/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за № 571/20884 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб, із зазначенням строків зберігання документів»).

Приймаючи до уваги, що у вище зазначеному листі Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), не було зазначено дати відправлення виконавчого листа з постановою про повернення виконавчого листа стягувачу та номер поштового відправлення, а тому запросити інформацію з автоматизованої системи АТ «Укрпошта» та отримати копії документів щодо пересилання та вручення поштових відправлень не представляється можливим.

До того ж інформація в автоматизованій системі АТ «Укрпошта» зберігається протягом шести місяців та протягом шести місяців Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання та вручення поштових відправлень.

Враховуючи вищевикладене та те, що виконавчий лист у справі №2-1536/2010, від 30.07.2010, на адресу стягувача не надходив, можна зробити висновок, що виконавчий лист у справі №2-1536/2010, від 30.07.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 486 287.47 грн, а також судового збору в сумі 910,00 грн, було втрачено при пересилці.

Станом на 07.05.2025 заборгованість за виконавчим листом у справі №2-1536/2010. від 30.07.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором становить 377 889,21 грн, з яких: 376 979,21 грн - заборгованість за кредитним договором, 910.00 грн. - судовий збір. Рішення суду в добровільному порядку боржником не виконується.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку та однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Із наведеними конституційними положеннями кореспондується ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року в справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Статтею 1 Закону України « Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа, ) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частинах 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення», у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження № 61-14111св20).

Тобто,необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання (або поновлення цього строку судом).

При цьому, за дотримання вказаних умов, сама по собі видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків, окрім тих, які передбачені рішенням суду, оскільки дублікат має відтворювати втрачений оригінал виконавчого документу. Натомість відсутність виконавчого документа, унеможливлює примусове виконання рішення суду.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

Статтею 23 Закону № 606-XIV встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть пред`являтися до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 5 ст.37 ЦПК України повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що в матеріалах справи є постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.02.2023 року, а заявник звернувся до суду з заявою в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви.

Керуючись ст. 12, 81, 258, 260-261, 353, 433, п. 17.4 Розділу ХІІ (Перехідні положення) ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого документа по справі № 2-1535/10 за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити.

Видати дублікат виконавчого документа по справі № 2-1535/10 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 486 287,47 грн. та судових витрат в сумі 910,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06.10.2025 року

Суддя

Фортечного районного суду

міста Кропивницького Віталіна МОХОНЬКО