Провадження № 2/359/1296/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 до Бориспільського міськрайонногосуду Київської області надійшов позов, яким просив суд : стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1 від 06 жовтня 2021 року у розмірі 27707,40 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп..

Вимоги обґрунтовано тим, що 06 жовтня 2021 року року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено кредитний договір № 1. Відповідно умов кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: розмір, валюта та цільове використання кредиту 6000, 00 грн.. Так як відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст. 526, 527 ЦК України, внаслідок чого, керуючись нормами ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 05 вересня 2022 року згідно умов договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» відступлено право вимоги за кредитним договором № 1 від 06 жовтня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», відповідно позивачем набуто право вимоги до відповідача. У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, заборгованість за кредитними договорами, становить суму у розмірі 27707,40 грн., з яких : заборгованість по тілу кредиту 6000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 21707,40 грн.. У зв`язку з цим, з метою захисту майнових прав, ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв чи відзиву на позов до суду не подав. Однак, заявляла клопотання про витребування у позивача доказів, яке ухвалою суду від 08 липня 2025 року було задоволено.

Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно ч. 2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом вимог ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити судове рішення.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про електронну комерцію», главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» було укладено кредитний договір № 1, відповідно умов якого позичальник надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. на 30 днів, зі сплатою відсотків в розмірі 1,99 % в день, базова процентна ставка 2,99% в день.

Наведене також підтверджується листами АТ «ПУМБ» за № КНО-/55 від 02 серпня 2024 року та за № КНО-07.8.5/9929БТ від 29 липня 2025 року про перерахування первісним кредитором на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 6000 грн., а також випискою по рахунку за договором б/н за період з 06 по 07 жовтня 2021 року, наданої АТ «Комерційний банк «Приватбанк».

05 вересня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 1 від 06 жовтня 2021 року, що укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 , про що свідчить Витяг з Додатку до договору Факторингу № 556/ФК-22.

Відповідач ОСОБА_1 не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість в розмірі 27707,40 грн., з яких : заборгованість по тілу кредиту 6000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 21707,40 грн..

Зазначений розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано та доказів повного чи часткового погашення наявної заборгованості до суду не надано.

Відповідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодав-цем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити.

Відповідно п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документо-обіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: над-силання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформа-ційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За містом ст.610-612ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно ч. 2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У статті 1049 ЦК України вказано, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичаль-ника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно ст. 1048 цього Кодексу.

ОСОБА_1 не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошове зобов`язання за кредитним договором № 1 від 06 жовтня 2021 року, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс».

Аналіз письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «Діджи Фінанс» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором від 06 жовтня 2021 року за №1,укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс». У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно в позасудовому порядку погасила наявну заборгованість за вказаним договором первісному кредитору чи ТОВ «Діджи Фінанс».

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з чим позов підлягає задоволенню та з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» належить стягнути борг за кредитним договором від 06 жовтня 2021 року за №1в розмірі 27707 грн. 40 коп.

Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з даним позовом ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Наведене підтверджується квитанцією про сплату за № 4339-3075-7032-3551 від 04 грудня 2024 року.

Зважаючи на фактичне задоволення позовних вимог, суд вбачає підстави для стягнення звідповідача на користь позивача сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги ТОВ «Діджи Фінанс» надало суду: договором № 42649746 від 01 квітня 2024 року укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М., додатковою угодою № 1 від 16 вересня 2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року, актом від 16 вересня 2024 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом Білецьким Б.М. на користь ТОВ «Діджи Фінанс» на суму 6000 грн. 00 коп..

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, передбаченого п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст.10 -12, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 258 - 259, 263-265, 353, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1 від 06 жовтня 2021 року в розмірі 27 707 (двадцять сім тисяч сімсот сім) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 00 (нуль) копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.

Відомості про позивача : Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, місцезнаходження : м. Київ, вул. Авіаконструктора Сікорського, буд. 8, НОМЕР_1 в АТ «Сенс банк»).

Відомості про відповідача : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 14 травня 2015 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляцій-ного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 22 жовтня 2025 року.

Суддя Л.В. Яковлєва