Справа № 698/670/25
Провадження № 2/698/355/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Лазаренка В.В.,

при секретарі судових засідань Триліс Я.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» через свого представника Канак М.С. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № від 06.11.2020 року у розмірі 27264,38 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту 15375,38 грн., заборгованості по відсоткам 2507,43 грн., заборгованості по комісії 9381,57 грн., а також просить стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.11.2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № .

07.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої Права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває Права вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 27264,38 грн..

Після відступлення права вимоги відповідачкою не здійснено сплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, в результаті чого вона допустила заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідачки разом із судовими витратами.

Ухвалою суду від 02.09.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

25.09.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки адвоката Мотальова-Кравець В.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просить суд відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», оскільки вважає, що під час звернення до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надало первинних документів, які відповідають вимогам законодавства та належних доказів на підтвердження перерахування чи отримання відповідачем кредитних коштів, а також позивач не надав ані розрахунки заборгованості, ані виписки по рахунку, що позбавляє можливості прийти до беззаперечного висновку щодо правової природи, суттєвих умов та дійсності договірних зобов`язань. Вказує, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року боргові зобов`язання відповідача за кредитним договором № від 06.11.2020 року ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Також зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за кредитним договором № від 06.11.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

30.09.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить суд відзив на позовну заяву залишити без розгляду та задоволення, посилаючись на те, що доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 .. Вказує, що ані первісний кредитор, ані ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, оскільки вона є банківською таємницею, а відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Вказує, що враховуючи, що відповідач не оспорив, не надав суду належних, допустимих і достовірних доказів, які б свідчили про недійсність переданих вимог, в силу прямого припису ст. 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

21.10.2025 року представником позивача суду надано додаткові докази, а саме: розрахунок заборгованості та виписка по особовим рахункам за період з 06.11.2020 по 15.05.2024 року.

Представник позивача повідомлявся про розгляд справи належним чином. У відповіді на відзив просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідачки повідомлявся про розгляд справи належним чином. У відзиві на позовну заяву просила розглянути справу без участі відповідача та представника адвоката Мотальової-Кравець В.Ю..

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Судом встановлено, що 06.11.2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № .

За умовами п. 1.1 Кредитного договору кредитор зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на наступних умовах: тип кредиту кредит, сума кредиту 18550,00 грн., строк, на який надається кредит 36 місяців.

Відповідно до заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» (ідентифікаційний код 35725063) з анкетними даними ОСОБА_1 , остання надала згоду кредитодавцю на обробку своїх персональних даних.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № від 06.11.2020 року за період з 15.05.2024 по 30.06.2025 встановлено, що станом на 30.06.2025 року заборгованість ОСОБА_1 становить 27264,38 грн., з яких: 15375,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2507,43 грн. заборгованість по відсоткам, 9381,57 грн. заборгованість за комісією.

07.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладений договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «Таскомбанк» свої Права вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуває Права вимоги ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

У п. 2.2 договору сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог (зразок якого наведено у додатку 1 до цього договору) із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Передача кредитних справ та іншої документації за кредитом регламентується окремим договором зберігання, що укладається між сторонами. Розмір заборгованостей позичальників, права вимоги до яких відступається згідно реєстру прав вимог, вказується у кожному окремому реєстрі до цього договору.

Згідно п. 9.2 договору цей договір діє протягом 1 (одного) календарного року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

15.05.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/19-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення Права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі Прав вимоги, який формується згідно додатку № 1 та є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до реєстру боржників додатку № 1 до договору факторингу № НІ/11/19-Ф від 15.05.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 06.11.2020 року в сумі 27264,38 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 15375,38 грн., заборгованість по відсоткам 2507,43 грн., заборгованість за комісією 9381,57 грн.

У постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 914/868/17, від 18.10.2018 року у справі № 910/11965/16 викладена правова позиція, відповідно до якої чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді висновку про неукладеність відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 18.10.2023 року у справі № 905/306/17 зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, що засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012, від 02.11.2021 року у справі №905/306/17).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилалось на те, що набуло право вимоги до відповідачки за кредитним договором № від 06.11.2020 року на підставі договору факторингу № НІ/11/19-Ф, укладеного 15.05.2024 року із АТ «Таскомбанк», яке у свою чергу набуло право вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07.10.2016 року від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов п. 9.2 якого цей договір діє протягом 1 (одного) календарного року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

06.11.2020 року, тобто вже поза межами дії однорічного строку, визначеного п. 9.2 укладеного договору відступлення права вимоги, між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № .

Оскільки кредитний договір між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений 06.11.2020 року, тобто, більш ніж через чотири роки після укладення 07.10.2016 року договору відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», неконкретизовані вимоги за ним не могли набуватися у 2016 році.

Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором у конкретному розмірі, тобто і право вимоги до неї, виникла у ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» уже після укладення ним із АТ «Таскомбанк» договору про відступлення прав вимоги і ще не існувала на момент його укладення 07.10.2016 року.

Крім цього, майбутня вимога на момент укладення договору про відступлення права вимоги мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до ОСОБА_1 на момент укладення договору відступлення права вимоги від 07.10.2016 року не існувало і не могло існувати, так як сторони не могли об`єктивно передбачити укладення 06.11.2020 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кредитного договору з ОСОБА_1 та виникнення заборгованості у визначеній сумі.

З копії договору від 07.10.2016 року також вбачається, що відступлення права вимоги відбувається за плату, на підставі відповідних реєстрів прав вимог. Водночас матеріали справи не містять як копії реєстру права вимоги, так і доказів на підтвердження факту оплати АТ «Таскомбанк» грошових коштів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за відступлення такого права.

Відтак, сам по собі текст договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», не підтверджує перехід права вимоги за кредитним договором № від 06.11.2020 року укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 до АТ «Таскомбанк».

Доводи представника позивача у відповіді на відзив щодо презумпції правомірності правочину не заслуговують на увагу, адже передача за правочином невизначених вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину.

За змістом ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного слідує, що позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів переходу від первісного кредитора до нього, як до нового кредитора, на кожному етапі такої передачі права вимоги за кредитним договором № від 06.11.2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність у позивача права вимоги до відповідачки та є самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні позову, незалежно від обґрунтованості вимог позивача по суті спору.

З урахуванням наведених вище вимог законодавства, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № від 06.11.2020 року у розмірі 27264,38 грн. задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову у задоволенні позову судовий збір стягненню з відповідачки не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 610, 611, 615, 634, 638, 1054, 1056-1, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Лазаренко