КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 359/1538/21 Головуючий у суді першої інстанції -Муранова-Лесів І.В.
У Х В А Л А

23 жовтня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Яворського М.А. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Муранової-Лесів І.В., у місті Бориспіль, у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа від 07 лютого 2025 року по цивільній справі №359/1538/21за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням 28 вересня 2025 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 вересня 2025 року було залишено без руху з підстав несплати апелянтом судового збору.

23 жовтня 2025 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Яворського М.А., яка мотивована тим, що у апеляційній скарзі ним було зазначено, що він є звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір». Вважає, що залишаючи апеляційну скаргу без руху йому не було забезпечено належних умов для здійснення його прав, визначених законом.

Зазначає, що такими діями апеляційний суд поставив під сумнів неупередженість та об`єктивність судді Яворського М.А., а також можливість реалізації його прав на судовий захист та справедливий суд.

Вивчивши подану заяву суд дійшов наступного висновку:

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч. 1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Перелік підстав для відводу судді, визначений у ст. 36 ЦПК України, є вичерпним.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Необхідність відводу судді Яворського М.А. заявник обґрунтовував виникненням у нього сумнівів в неупередженості судді.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому.

Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

З матеріалів справи вбачається, що наявність передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу судді Яворського М.А. заявником не підтверджена.

Позиція заявника фактично зводиться до незгоди із процесуальним рішенням судді апеляційного суду - залишенням апеляційної скарги без руху.

Зважаючи на вищенаведене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Яворського М.А. не може бути визнана обґрунтованою.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про відвід судді Яворського М.А. підлягає передачі судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України. При цьому, зважаючи на стислі строки вирішення даного питання, зупинення провадження у справі в даному випадку суд вважає недоцільним.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Яворського М.А. визнати необґрунтованою та передати до канцелярії Київського апеляційного суду для автоматизованого розподілу судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв