ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/590/25 Справа № 225/592/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
22 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.3 ст.270 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна, про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення 3% річних та інфляційних втрат,
У березні 2024 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Проскурняк Т.В., звернулися до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Акцент_Банк» (далі по тексту АТ «Акцент-Банк») про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22 серпня 2024 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправними дії АТ «Акцент Банк» щодо блокування рахунку ОСОБА_2 : IBAN № НОМЕР_1 , картковий рахунок: НОМЕР_2 у період з 13 жовтня 2023 року по 18 квітня 2024 року та неповідомлення їй причин такого блокування.

Визнано протиправними дії АТ «Акцент Банк» щодо блокування рахунку ОСОБА_1 : IBAN № НОМЕР_3 , картковий рахунок: НОМЕР_4 у період з 13 жовтня 2023 року по 18 квітня 2024 року та неповідомлення йому причин такого блокування.

Визнано протиправними дії АТ «Акцент Банк» щодо блокування рахунку ОСОБА_3 : IBAN № НОМЕР_5 , картковий рахунок: НОМЕР_6 у період з 13 жовтня 2023 року по 18 квітня 2024 року та неповідомлення їй причин такого блокування.

Стягнуто з АТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати у сумі 3 487,51 грн, 3 % річних у сумі 1 568,49 грн.

Стягнуто з АТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у сумі 3 448,57 грн, 3 % річних у сумі 1 550,97 грн.

Стягнуто з АТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_3 інфляційні втрати у сумі 3448,57 грн, 3 % річних у сумі 1550,97 грн.

Стягнуто з АТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 297,03 грн.

Стягнуто з АТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 297,03 грн.

Стягнуто з АТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 2 297,03 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 вересня 2025 року апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» залишено без задоволення, рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 серпня 2024 року залишено без змін.

15 вересня 2025 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проскурня Т.В., про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в сумі 12 000 гривень.

Заява обґрунтована тим, що Адвокатським об`єднанням «Група бізнес партнерів» було надано ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 05.01.2024 року №239/2024 у межах судової справи №225/592/24, виходячи з розміру гонорару, встановленого договором, правову допомогу, а саме - 3000,00 грн за годину роботи адвоката: підготовка відзиву на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» (дата підготовки 9.12.2024, витрачений час - 4 години, відповідно вартість послуги - 12 000,00 грн.

Об`єм послуг з правничої допомоги підтверджується актом прийому передачі наданої правової допомоги від 10.09.2025 р. та рахунком на оплату від 10 вересня 2025 року №277.

АТ «Акцент-Банк» до Дніпровського апеляційного суду подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить відмовити у задоволенні заяви. Посилається, що на адресу банку не надходили акт виконаних робіт та квитанція, тому відповідно ч. 9 ст. 83 ЦПК України, суд не має брати їх до уваги. У разі, якщо суд вирішить, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню, заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Справа розглядається без повідомлення учасників справі, в порядку ч.3 ст.270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та наявні у справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проскурня Т.В., за наступних підстав.

Конституцією України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. (ст. 59).

Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Наявними в матеріалах справи письмовими доказами встановлено, що між АО «Група бізнес партнерів» в особі Керуючого партнера Проскурні Т.В., та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги №239/2024 від 05 січня 2024 року (а.с. 173 т. 1).

У відзиві на апеляційну скаргу (п. 4.1) позивачем було наведено попередній розрахунок розміру судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. (а.с. 228-232 т. 1)

Згідно Акту приймання-передачі від 10.09.2025 року АО «Група бізнес партнерів» надало ОСОБА_1 послугу у вигляді підготовки відзиву у судовій справі № 225/592/24 на апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк», витрачений час 4 год, вартість послуги 12 000 гривень (а.с. 119 т. 2).

Згідно рахунку на оплату № 277 від 10 вересня 2025 року клієнт ОСОБА_1 має сплатити вартість наданої правничої допомоги у рамках договору про надання правової допомоги від 05.01.2024 року №239/2024 у судовій справі №225/592/24 у суді апеляційної інстанції 12 000 гривень (а.с.118 т. 1).

З ордеру про надання правничої допомоги серії АІ №1765380 від 08 грудня 2024 року, убачається, що ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правової допомоги №239/2024 від 05.01.2024 року, уповноважує адвоката Проскурня Т.В. у Дніпровському апеляційному суді. (а.с. 64 зворот)

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.(Постанова Великої Палати Верховного Суду справа №755/9215/15-ц від 19 лютого 2020 року).

Так, відповідно положень ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат може не тільки за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, а і за власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3, 5 та 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна позиція відображена в п.119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21

Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №903/277/20 зазначено, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг, складністю справи, беручи до уваги, зокрема критерії реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, співмірності, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема, постановами Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі №923/560/17, від 10 листопада 2021 у справі № 329/766/18, від 01 вересня 2021 у справі №178/1522/18.

Тому виходячи з положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення процесуальних дій, значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що зазначені заявником витрати позивача ОСОБА_1 на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 12 000 гривень є завищеними.

Зокрема апеляційний суд звертає увагу, що у даному випадку складання відзиву на апеляційну скаргу становлять собою дії, які не потребують об`єктивної та нагальної необхідності для адвоката вивчати великий обсяг додаткових джерел права та інші обставини, тому, підготовка та ведення даної справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проскурня Т.В., про стягнення з АТ «Акцент-Банк» витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанцій.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 7 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Щодо заперечень АТ «Акцент-Банк» щодо неотримання акту виконаних робіт та квитанції, колегія суддів зауважує, що вказане спростовується матеріалами справи, зокрема квитанцією № 4481985 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, згідно якої 14.09.2025 року до електронного кабінету користувача ЄСІТС АТ «Акцент-Банк» від Проскурні Т.В. надіслана заява про розподіл судових витрат, до якої додано рахунок 277 від 10.09.25 та Акт від 10.09.25. (а.с. 120 т. 2).

З огляду на зазначене, посилання на ненадходження до банку зазначених доказів, що є підставою для неврахування їх при вирішенні справи відповідно ч. 9 ст. 83 ЦПК України, є неспроможним.

Заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проскурня Т.В., з доданими доказами подана до Дніпровського апеляційного суду з дотриманням процесуальних строків визначених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Проскурня Т.В., про ухвалення додаткового рішення та стягнення з АТ «Акцент-Банк» на його користь витрат на професійну правничу допомогу 7 000 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 270, 141 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Проскурня Тетяна Володимирівна, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 7 000 гривень.

В іншій частині вимог відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: