Номер провадження: 22-ц/813/5030/25
Головуючий у першій інстанції Ганошенко С. А.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські Електромережі», Приватного підприємства «Керуючої компанії «КОІН» (треті особи: Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області) про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Ганошенко С.А. 24 лютого 2025 року у м. Одеса, -

встановила:

У вересні 2024 року позивачі звернулися до суду із позовом, в якому просили визнати укладеним Договір про надання послуг з розподілу електричної енергії між АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та ОСОБА_1 , зобов`язати АТ «ДТЕК Одеські електромережі» видати індивідуальному споживачу ОСОБА_1 підписаний примірник укладеного Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та поновити електропостачання квартири АДРЕСА_1 , стягнути з АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та ПП КК «КОІН» солідарно моральну шкоду у розмірі 100000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. та сплачений судовий збір у промірі 1212 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , є користувачами квартири АДРЕСА_1 (Житловий комплекс «Малинки»), за місцем розміщення якої споживають комунальні послуги, зокрема електричну енергію, яку використовують на власні потреби. Позивачі є індивідуальними побутовими споживачами. Позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , та згідно із Договором найму житла позивач надав квартиру у безоплатне користування своєї онучці ОСОБА_1 . Згідно п. 3.2 Договору, наймач має право на укладання від власного імені договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг та самостійно сплачує будь-які платежі, пов`язані із користуванням квартирою.

В період з 01.06.2020 року, електрична енергія постачалась в квартиру позивачів через договори, укладені ОСОБА_2 та іншими співвласниками багатоквартирного будинку з Приватним підприємством «Керуюча компанія «КОІН» на підставі Договору про надання послуг та Договору про відшкодування комунальних витрат. У травні 2024 року ПП «Керуюча компанія «КОІН» повідомило співвласників будинку, що всім споживачам потрібно укласти індивідуальні договори на розподіл та поставку електричної енергії. 15.06.2024 року ОСОБА_2 спрямував до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» рекомендованим поштовим відправленням трек-код 191 заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якої додав необхідні документи. Не зважаючи на вказане, 02.09.2024 року невідомі представники АТ «ДТЕК Одеські Електромережі», за сприянням працівників ПП «Керуюча компанія «КОІН», відключили квартиру АДРЕСА_1 від електропостачання нібито в зв`язку із тим, що клієнт не уклав договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. 03.09.2024 року заява-приєднання повторно була направлена ОСОБА_2 . Однак, електрозабезпечення квартири позивача не було поновлено, поряд з тим як інші квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного будинку були забезпечені електричною енергією. 05.09.2024 року, на особистому прийомі в Одеському ЦОК, представнику власника квартири адвокату Доніну С.В. не надали відповіді щодо причин припинення електропостачання.

Позивачі вважали, що їх квартира була відключена від електропостачання за відсутності обґрунтованих підстав, позивачам було завдано моральної шкоди, у зв`язку із чим останні звернулися до суду із даним позовом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2025 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» наявні всі можливості для надання споживачам відповідних комунальних послуг з розподілу електричної енергії, тому, на виконання ч. 4 ст. 633 ЦК України, оператор не має права відмовитися від укладення згаданого публічного договору

Припинення електропостачання споживачам, які не мали заборгованості перед виконавцем за спожиту комунальну послугу, отримували послугу за колективним договором та здійснили всі необхідні дії щодо укладення індивідуального договору приєднання та фактично уклали договір, призвело до неможливості користування житлом.

Також судом не прийнято до уваги, що моральна шкода, завдана позивачам, пов`язана із протиправною поведінкою відповідачів, грубим ігноруванням ними законодавства у галузі надання житлово-комунальних послуг, вчинення дій, які порушують права споживача та призвели до необхідності звертатися за судовим захистом.

Сторони про розгляд справи на 21.10.2025 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явилась представник АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У ч. 1 ст. 2 ЦПК України вказано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

При цьому, відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 916/2040/20).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2024 року ОСОБА_1 винайняла у ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором найму житла, укладеним у простій письмовій формі (т. 1 а.с. 21-23).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 230601819 від 02.11.2020 року, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34,1 кв.м., належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (т.1 а.с. 23-24).

Згідно договору про надання послуг від 01.06.2020 року, ПП «Керуюча компанія «КОІН» уклала договір із власником ОСОБА_2 , згідно якого, в тому числі, ПП «Керуюча компанія «КОІН» забезпечує ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших інженерних систем Об`єкта (п. 1.2.1) (т. 1 а.с. 26-28).

Згідно договору про відшкодування комунальних витрат від 01.06.2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПП «Керуюча компанія «КОІН», між сторонами існували правовідносини із відшкодуванням користувачем на користь Управителя комунальних витрат по забезпеченню постачання електроенергії, холодної води та водовідведення технічне обслуговування мереж газопроводу приміщення № 576, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 в ЖК «»Малинки» (п. 1.1) (т.1 а.с. 29).

15.06.2024 року ОСОБА_2 подав заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 30).

16.09.2024 року ОСОБА_2 вдруге подав заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії до АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» на квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 53).

Згідно п. 1.2.15 глави 1.2 розділу І Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 (далі ПРРЕЕ, Правила) на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених ПРРЕЕ.

07.10.2023 року набрала чинності постанова НКРЕКП від 04.10.2023 року № 1822 «Про затвердження Змін до Правил роздрібного ринку електричної енергії».

Так, відповідно до внесених змін до ПРРЕЕ, п. 2.1.8 глави 2.1 розділу ІІ ПРРЕЕ передбачено, що для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи:

1) заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі;

2) для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), роздрукований із мережі Інтернет, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;

3) для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);

4) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача);

5) у разі смерті побутового споживача, особа (спадкоємець), що звертається для укладення договору, має надати копію довідки від нотаріуса, що підтверджує подання заяви про прийняття спадщини.

6) копію документа про підтвердження повноважень особи на укладення договору (витяг з установчого документа про повноваження керівника (для юридичних осіб), копію довіреності, виданої в установленому порядку тощо), за необхідності;

7) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, у разі якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках, копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок);

8) довідку про обсяги очікуваного споживання електроенергії окремо за кожною площадкою вимірювання споживача (крім побутових споживачів).

Положеннями п. 3.3.5 глави 3.3 розділу ІІІ ПРРЕЕ визначено, що разом із заявою-приєднанням новий споживач постачальника універсальних послуг додатково надає такі документи, зокрема:

1) копію документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта);

2) у разі смерті побутового споживача, особа (спадкоємець), що звертається для укладення договору, має надати копію довідки від нотаріуса, що підтверджує подання заяви про прийняття спадщини.

Переважне право на укладення такого договору має право особа (спадкоємець), яка проживає за адресою місцезнаходження об`єкта побутового споживача та надасть документальне підтвердження місця реєстрації або довідку органів місцевого самоврядування про місце фактичного проживання за адресою місцезнаходження об`єкта побутового споживача.

У разі зміни власника/користувача об`єкта побутового споживача, новий власник/користувач може подати заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії та заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з пакетом документів, передбачених цими Правилами, постачальнику універсальних послуг. Постачальник універсальних послуг повинен протягом одного робочого дня від дати звернення побутового споживача передати оператору системи за допомогою інформаційно-комунікаційних систем заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії та додатки до неї (надані споживачем копії документів), передбачені п. 2.1.8 глави 2.1 розділу II цих Правил.

Укладання договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії та договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається згідно з порядком та у терміни, передбачені цими Правилами. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг може укладатися з відкладальною умовою щодо набрання ним чинності, після отримання електропостачальником від оператора системи підтвердження укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з відповідною копією оформленого на нового власника/користувача паспорта точки розподілу/передачі електричної енергії.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії врегульовані Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року, № 2019-VIII.

Згідно ч. 1, 2 ст. 63 Закону№ 2019-VIII, універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, які знаходяться на території здійснення його діяльності, в укладенні договору постачання електричної енергії.

Визначення постачальника універсальних послуг здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг (ч. 4 ст. 63 Закону).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії. (ПРРЕЕ, тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Відповідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Згідно п. 1.1.2 ПРРЕЕ:

- споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання;

- побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

- споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів.

- договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. (ч. 4 ст. 63 Закону).

Згідно п. 1.2.1 ПРЕЕ, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи (п.п. 2.1.3 ПРЕЕ).

Підпунктом 2.1.7. ПРРЕЕ передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Згідно п.п 2.1.8. ПРРЕЕ для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії заявник у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки має надати оператору системи такі документи: заяву про укладення відповідного договору із зазначенням місцезнаходження об`єкта та реквізитів заявника та наявності паспорта точки розподілу/передачі; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті); копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку або її частину (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта), право на розміщення електроустановок на території здійснення господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії (у разі відсутності об`єкта споживача).

Пунктом 3.1.9 ПРРЕЕ передбачено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Оператором системи розподілу електричної енергії в Одеській області є АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

Згідно п. 3.2.6 ПРРЕЕ, укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Разом із заявою-приєднанням новий споживач постачальника універсальних послуг додатково надає такі документи:

1) для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: витяг з ЄДР, роздрукований з Інтернету, або копію довідки, або копію виписки з ЄДР;

2) для фізичних осіб: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера або реєстраційного номера картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у паспорті);

3) копію документа, яким визначено право власності чи користування (оренда, позичка, управління тощо) на об`єкт (приміщення), або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об`єкта);

4) копію декларації (повідомлення) про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) та постачання електричної енергії на будівельні майданчики, якщо наявність такого дозволу є обов`язковою або зазначені документи вимагаються законодавством у сфері містобудування) та/або у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок).

За необхідності, постачальник універсальної послуги має право запросити та отримати від оператора системи додаткові документи стосовно нового споживача. (п.3.3.5 ПРРЕЕ).

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що укладанню договорів з розподілу (передачі) і постачання електричної енергії та набуття статусу «індивідуального споживача електричної енергії», в контексті правовідносин з отримання послуги електричної енергії за відповідним договором, укладеним безпосередньо з позивачем, передує вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти відповідний договір, з урахуванням вимог, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 1 та 2 ст. 640 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

У разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги, як підставу виконання укладеного договору, - продовження позивачами сплати за надану електричну енергію, оскільки це суперечить доводам самих позивачів про те, що з 02.09.2024 року було припинено постачання електричної енергії у квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, остання платіжна квитанція про сплату електричної енергії на розрахункові рахунки ПП «КК «КОІН» датована червнем 2024 року.

Згідно відповіді АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» на адвокатський запит представника позивачів від 27.09.2024 року, договір між АТ та позивачами не було укладено, паспорт точки розподілу електричної енергії позивачам не надавався.

Щодо позовних вимог про зобов`язання АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» здійснити підключення електричної енергії до квартири позивачів.

Згідно Кодексу систем розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 року та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, які є обов`язковими до виконання всіма учасниками роздрібного ринку, зазначено зокрема права, обов`язки та відповідальність учасників роздрібного ринку електричної енергії, а тому виходячи з системних норм вказаних нормативних актів, суд дійшов правильного висновку, що АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» не є постачальником електричної енергії, а тому позовні вимоги позивачів безпідставні і не знайшли свого підтвердження в ході розгляду цивільної справи.

Вказані обставини у повному обсязі спростовують доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що у АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» наявні всі можливості для надання споживачам відповідних комунальних послуг з розподілу електричної енергії, тому, на виконання ч. 4 ст. 633 ЦК України, оператор не має права відмовитися від укладення публічного договору.

За необхідності, постачальник універсальної послуги має право запросити та отримати від оператора системи додаткові документи стосовно нового споживача. (п. 3.3.5 ПРРЕЕ).

Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що укладанню договорів з розподілу (передачі) і постачання електричної енергії та набуття статусу «індивідуального споживача електричної енергії», в контексті правовідносин з отримання послуги електричної енергії за відповідним договором, укладеним безпосередньо з позивачем, передує вчинення споживачем дій, які свідчать про його бажання укласти відповідний договір, з урахуванням вимог, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Однак, у даному випадку, позивачами не надано доказів на підтвердження звернення до оператора системи розподілу електричної енергії в Одеській області - АТ «ДТЕК Одеські електромережі» та постачальника універсальних послуг - ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з питань оформлення договірних відносин із дотриманням процедури врегульованої Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Також судом першої інстанції слушно звернуто увагу на факт відсутності будь-яких вимог позивача ОСОБА_2 щодо укладання саме з ним, як власником квартири, договору з розподілу електричної енергії, що має ознаки штучності заявлених позивачами вимог.

Відтак, суд дійшов вірного висновку, що, вирішуючи між собою, хто з ким має ініціювати укладення договору, сторони не звернули увагу на найголовніше питання на яких умовах вони хочуть зобов`язати один одного укласти відповідний договір за результатом судового розгляду.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, зокрема чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зазначила, що, виходячи з положень ст. ст. 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Суд першої інстанції, розглянувши питання щодо відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування позивачам моральної шкоди, правильно виходив з того, що останніми не надано належних та допустимих доказів на підтвердження її спричинення саме відповідачами.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, як в цілому, так і кожному окремо, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними аргументам позовної заяви, які суд першої інстанції належним чином перевірив та, ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2025 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 21 жовтня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе