Провадження № 2/161/880/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Опальчук А.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про встановлення земельного сервітуту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:5634 за адресою: с. Сирники, Луцький район, Волинська область, яка є суміжною до земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:5633 за адресою: с. Сирники, Луцький район, Волинська область, яка належить відповідачу.

Належна йому земельна ділянка не має безпосереднього доступу до дороги загального користування, що унеможливлює проїзд та прохід на її територію. Вважає, що найкоротшим та найменш обтяжливим шляхом з його земельної ділянки до дороги загального користування є шлях через земельну ділянку, що належить відповідачу.

Посилаючись на викладене, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, просить суд встановити безстроковий безоплатний сервітут на земельній ділянці (кадастровий номер :07:001:5633) площею 0,25 га, що належить ОСОБА_2 , для забезпечення доступу для проходу та проїзду до земельної ділянки :07:001:5634), площею 0,1473 га, що належить ОСОБА_3 у спосіб, що запропонований судовою земельно-технічною експертизою №12/2025 від 05.08.2025, виконаною ТзОВ «Волинь-експерт», у відповідності до запропонованого плану меж земельного сервітуту, розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , розмір (площа) земельної ділянки, яка необхідна для проходу та проїзду 230 кв.м., поворотні точки: 1-2 3,50м.; 2-3 65,73м.; 3-4 3,50м., 4-1 65,73м. та стягнути понесені по справі судові витрати.

Ухвалою судді від 20.06.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі.

09.10.2024 ухвалою суду призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі на час її проведення зупинено.

Ухвалою суду від 02.09.2025 поновлено провадження у справі.

Представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд встановити безстроковий безоплатний сервітут на земельній ділянці (кадастровий номер :07:001:5633) площею 0,25 га, що належить ОСОБА_2 , для забезпечення доступу для проходу та проїзду до земельної ділянки :07:001:5634), площею 0,1473 га, що належить ОСОБА_3 у спосіб, що запропонований судовою земельно-технічною експертизою №12/2025 від 05.08.2025, виконаною ТзОВ «Волинь-експерт», у відповідності до запропонованого плану меж земельного сервітуту, розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , розмір (площа) земельної ділянки, яка необхідна для проходу та проїзду 230 кв.м., поворотні точки: 1-2 3,50м.; 2-3 65,73м.; 3-4 3,50м., 4-1 65,73м. та стягнути понесені по справі судові витрати.

Ухвалою суду від 06.10.2025 закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач позовних вимог не визнала та просила суд відмовити в задоволенні .

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Сторони є власниками суміжних земельних ділянок :07:001:5633 та :07:001:5634.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Детальний план території земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Сирники Луцького району Волинської області містить інформацію про те, що проїзд (прохід) на земельну ділянку позивача з кадастровим номером :07:001:5634 було запроектовано через земельну ділянку відповідача з кадастровим номером :07:001:5633.

У зв`язку з необхідністю проходу (проїзду) на свою земельну ділянку позивач надсилав відповідачу пропозицію щодо укладення договору про встановлення земельного сервітуту від 30.04.2024, до якої долучив відповідний проект договору. Вказана пропозиція була залишена без відповіді.

Із висновку ТзОВ «Волинь-експерт» № 12/2025 від 05.08.2025 вбачається, що проїзд або прохід на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:5634 площею 0,1473 га, що належить ОСОБА_3 без встановлення сервітуту на суміжних земельних ділянках не можливий.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Відповідно до положень ч.1-3 ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов`язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду (частини).

Право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту (частина перша, друга статті 404 ЦК України).

Згідно висновку ТзОВ «Волинь-експерт» № 12/2025 від 05.08.2025 технічно можливим і найменш обтяжливим є варіант встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці (кадастровий номер :07:001:5633) площею 0,25 га, що належить відповідачу, для забезпечення доступу для проходу та проїзду до земельної ділянки :07:001:5634), площею 0,1473 га, що належить позивачу у спосіб, що запропонований судовою земельно-технічною експертизою №12/2025 від 05.08.2025, виконаною ТзОВ «Волинь-експерт», у відповідності до запропонованого плану меж земельного сервітуту, розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , розмір (площа) земельної ділянки, яка необхідна для проходу та проїзду 230 кв.м., поворотні точки: 1-2 3,50м.; 2-3 65,73м.; 3-4 3,50м., 4-1 65,73м.

Особливості та порядок встановлення земельного сервітуту визначено ЗК України.

Відповідно до ст.98 ЗК України визначається суб`єктний склад сервітутних відносин - власник або землекористувач земельної ділянки чи інша заінтересована особа. При цьому, зазначення про те, що користування буде здійснюватися чужою земельною ділянкою (ділянками) визначає предмет правовідносин, а не виступає обмеженням щодо кола суб`єктів.

Ст. 99 ЗК України, закріплюючи невичерпний перелік земельних сервітутів також наголошує, що їх встановлення можуть вимагати власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи. Разом з тим, жодних вказівок на те що з відповідною вимогою не можуть звертатись власники (користувачі) земельних ділянок, які будуть обтяжені сервітутом в цій статті також не встановлено.

За змістом ст. 100 ЗК України сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки.

У постанові Верховного Суду від 15.12.2021 у справі № 918/303/2 зазначено, що правова природа сервітуту передбачає, що однією з умов його встановлення є неможливість власника майна задовольняти власні потреби без встановлення користування чужим майном.

У постановах Верховного Суду від 12.06.2019 № 487/4106/14-ц, від 14.08.2019 № 653/2704/16-ц, від 09.10.2019 № 1512/3008/2012, зроблено висновок, що земельний сервітут може бути встановлений судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості між цією особою та власником (володільцем) земельної ділянки. Умовою встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, тобто якщо власник земельної ділянки відмовляється укласти угоду про встановлення земельного сервітуту або сторони не можуть дійти згоди про його умови.

Таким чином, технічно можливим і найменш обтяжливим є варіант встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці (кадастровий номер :07:001:5633) площею 0,25 га, що належить відповідачу ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що стороною позивача доведено неможливість проїзду або проходу на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:5634 площею 0,1473 га, яка належить ОСОБА_3 без встановлення сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_2 . При цьому, суд враховує, що позивачем було надіслано відповідачу проект договору про встановлення земельного сервітуту для його узгодження та укладення, проте відповіді надано не було.

З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також серед іншого витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Так, позивачем понесені витрати на проведення експертизи в розмірі 15000,00 грн. та було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Відтак, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та 15000,00 грн. за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 8, 11-13, 76, 77, 82, 141, 258-259, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 98, 99, 100 ЗК України, ст.ст. 401, 402, 403, 404 ЦК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Встановити безстроковий безоплатний сервітут на земельній ділянці (кадастровий номер :07:001:5633) площею 0,25 га за адресою: с. Сирники, Луцький район, Волинська область, що належить ОСОБА_2 , для забезпечення доступу для проходу та проїзду до земельної ділянки :07:001:5634), площею 0,1473 га за адресою: с. Сирники, Луцький район, Волинська область, що належить ОСОБА_3 у спосіб, що запропонований судовою земельно-технічною експертизою №12/2025 від 05 серпня 2025 року, виконаною ТзОВ «Волинь-експерт», у відповідності до запропонованого плану меж земельного сервітуту, розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , розмір (площа) земельної ділянки, яка необхідна для проходу та проїзду 230 кв.м., поворотні точки: 1-2 3,50м.; 2-3 65,73м.; 3-4 3,50м., 4-1 65,73м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. та витрати понесені на проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта