Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/7714/25
номер провадження 6/215/184/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

судді Дудікова А.В.,

при секретарі Окуневич І.П.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», приватний виконавець Куземченко Андрій Сергійович, ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2025 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що на виконанні у приватного виконавця Куземченка А.С. перебуває виконавче провадження №66806340, відкрите на підставі виконавчого напису №8041 вчиненого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС».

03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено договір факторингу № 573/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло право грошової вимоги за кредитним договором № ID0674541 від 28.08.2020 до ОСОБА_1 . У зв`язку з вищезазначеним, заявник просить замінити стягувача.

У судове засідання представник заявника, представник ТОВ «ІНСТАФІНАНС», приватний виконавець Куземченко А.С. та боржник ОСОБА_1 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Згідно із положеннями ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною ч.2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 18041 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № ID0674541 від 28.08.2020, укладеним з ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.11.2020 по 18.05.2021, загальна сума боргу складає 21 788 грн (а.с. 20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. від 13.09.2021 відкрито виконавче провадження №66806340 з примусового виконання виконавчого напису №18041 виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» (а.с. 19).

03.04.2025 між ТОВ «ІНСТАФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» було укладено Договір факторингу № 573/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «ІНСТАФІНАНС» відступило, а ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло право вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі прав вимоги (а.с. 10-15, 16).

Відповідно до Витягу з додатку до Договору факторингу № 573/ФК-25 від 03.04.2025 ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» набуло права грошової вимоги по кредитному договору № ID0674541 від 28.08.2020, де боржником є ОСОБА_1 (а.с. 17).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення є невід`ємною та заключною частиною судового процесу, яка поєднана із попередніми єдиною та основною метою всього судочинства, яке полягає у захисті прав і охоронюваних законом інтересів осіб.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 15 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону, у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особи).

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв`язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов`язків попередньої особи та може мати місце на будь-якій стадії судового провадження.

Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішенням законної сили або за інших умов, установлених законом. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Така заміна є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво. Підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Передання права вимоги (цесія) є заміною кредитора в зобов`язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (ч. 1 ст. 512 ЦК України). Внаслідок вчинення правочину (наприклад, договору купівлі-продажу) новий кредитор отримує всі права первісного кредитора за зобов`язаннями, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Тобто, цесія цеуступка, на платній або безоплатній основі кредитором (цедентом) свого права вимагати гроші чи інші цінності, на користь третьої особи (цесіонарій), до якої за договором про відступлення права вимоги (договір цесії) переходить визначений таким договором обсяг прав вимагати від боржника виконання ним свого боргового зобов`язання перед цесіонарієм, яке виникло в нього перед первісним кредитором (цедентом).

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Тобто,факторинг є договором про надання послуг фінансовою установою, мета якого є отримання клієнтом коштів у вигляді фінансування в обмін на передане ним право вимоги.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у Постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, та висновками Верховного Суду, у Постанові від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17, та у Постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

У постанові від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «не судового» органу, та дійшла такого висновку: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що врегулювання цього питання саме нормами ЦПК України обумовлено відсутністю спору між стороною виконавчого провадження та виконавцем, що свідчить про відсутність потреби в задіянні суду адміністративної юрисдикції, оскільки сторона виконавчого провадження не оспорює його рішень, дій чи бездіяльності, бо вирішення вказаного питання перебуває поза межами компетенції виконавця. Однак саме цивільний суд спроможний кваліфіковано встановити, чи є правонаступником заявник, який просить замінити собою попереднього учасника виконавчого провадження.

Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному ст. 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення ч. 5 ст.442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Відповідно до ст. 88 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Тобто саме нотаріус при вчиненні виконавчого напису перевіряє належність стягувача й у разі зміни сторони правовідношення саме новий учасник і буде стягувачем у новому виконавчому написі за зверненням нової сторони (нового учасника) правовідносин.

Отже, виконавчий напис нотаріуса є формою захисту цивільних прав та інтересів, що відбувається в певному спеціальному порядку, який є відмінним від інших форм (зокрема й судовій) надання захисту таким правам та інтересам.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. від 13.09.2021 відкрито виконавче провадження № 66806340 з примусового виконання виконавчого напису №18041, виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» у розмірі 21 788 грн.

З матеріалів справи встановлено, що відбулася заміна стягувача, зокрема правонаступником ТОВ «ІНСТАФІНАНС» є ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання виконавчого напису нотаріуса, при цьому реалізувати право на примусове стягнення сум визначених виконавчим написом нотаріуса можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Матеріали справи не містять доказів виконання ОСОБА_1 кредитного зобов`язання перед ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Також у матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про визнання договору факторингу недійсним, або заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

З огляду на викладене, суд вважає вимогу про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ІНСТАФІНАНС» його правонаступником ТОВ «ФК «УКРФІНСТАНДАРТ» правомірною, у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 353, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, - задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» (03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд. 3, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (04052, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17Б, офіс 503, ), у виконавчому провадженні № 66806340 з примусового виконання виконавчого напису, виданого 16.07.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за № 18041 про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано суддею 21 жовтня 2025 року.

СУДДЯ