ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8191/25

Провадження № 22-ц/820/2127/25

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), П`єнти І. В., Ярмолюка О. І.

секретар судового засідання Заворотна А. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року (суддя Карплюк О. І., повне судове рішення складено 05 серпня 2025 року) у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «ВТБ БАНК», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Перший відділ державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності на спадкове майно та зняття з нього арешту.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначали, що 14 березня 2006 року ОСОБА_4 набула право власності на будинок АДРЕСА_1 . 02 лютого 2000 року ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2008 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Щодо майна померлої заведено спадкову справу № 68-2017, спадкоємцями майна є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 . За життя він не зареєстрував право власності на 1/2 частину квартири. За зверненням представника ОСОБА_2 04 вересня 2024 року право власності на 1/2 частину квартири зареєстровано за ОСОБА_2 . Після смерті останнього заведена спадкова справа № 9/2018, спадкоємцями майна померлого є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Спадщину оформити не можуть по причині накладення арешту на майно ОСОБА_4 у 2014 році.

25 вересня 2014 року державний виконавець Першого відділу ДВС відкрив виконавче провадження № 44848704 з виконання виконавчого листа № 686/153/14, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 20 серпня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу в розмірі 66831,51 грн. 21 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, оголошення заборони на його відчуження. 27 серпня 2015 року виконавче провадження № 44848704 завершено на підставі пункту 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт майна боржника не скасовано. Повторно виконавчий лист до виконання стягувач не пред`являв, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився. Вимоги до спадкоємців у встановлений законом строк банк не пред`явив.

Тому позивачі просили визнати за ними право власності в порядку спадкування на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 і за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 . Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 . Скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, що перейшло у спадщину після ОСОБА_4 , у межах виконавчого провадження № 44848704 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 21 листопада 2014 року, номер запису про обтяження 8048496.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року в позові відмовлено.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилаються на незаконність рішення суду. Суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог і врахував наявність обтяження, накладеного 08 листопада 2005 року приватним нотаріусом Палінчак Т. В. (реєстраційний номер 2575930). Проте 24 липня 2025 року зареєстровано припинення іпотеки. Щодо арешту, накладеного ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 травня 2008 року (реєстраційний номер 7229527), суд не врахував, що заходи забезпечення скасовані. Щодо арештів, накладених Орджонікідзевським відділом ДВС Запорізького міського управління юстиції 22 червня 2011 року (реєстраційний номер 11315389) та Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції 29 березня 2012 року (реєстраційний номер 112334715) , то суд не врахував, що боржником у виконавчих провадженнях є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 , а не ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2 , на майно якої вони претендують у порядку спадкування. Відповідно безпідставним є посилання в рішенні суду на незалучення до участі у справі ПАТ КБ «ПриватБанк», Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції та Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції. Висновок суду щодо необхідності залучення до участі у справі в якості співвідповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є помилковими. У спірних правовідносинах Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не виступає як самостійний суб`єкт, а діє від імені АТ «ВТБ БАНК». Вважають, що наявні правові підстави для задоволення позову.

У засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмову в позові суд мотивував тим, що вимоги позивачів стосуються АТ КБ «Приватбанк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак клопотання про їх залучення до участі у справі як співвідповідачів не заявлено. Також до участі у справі не залучено Орджонікідзевський відділ ДВС Запорізького міського управління юстиції та Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції.

Колегія суддів з висновком суду не погоджується з таких підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі просили зняти арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_4 на підставі постанови державного виконавця Першого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 21.11.1014 у виконавчому провадженні № 44848704, який унеможливлює оформлення права власності на спадкове майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Тому не заслуговують на увагу доводи АТ «ВТБ Банк», що товариство є неналежним відповідачем у справі.

Зазначаючи у рішенні про необхідність залучення до участі у справі як співвідповідача АТ КБ «ПриватБанк», суд посилався на зареєстроване 08.11.2005 обтяження - іпотека, об`єкт обтяження - квартира АДРЕСА_2 , підстава обтяження - повідомлення ХМ ПриватБанку про реєстрацію іпотеки.

Проте за інформацією з Державного реєстру речових прав від 24.07.2025 зареєстровано припинення іпотеки за заявою іпотекодержателя.

Апеляційний суд не погоджується й з висновком суду про необхідність залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як юридичної особи, оскільки АТ «ВТБ БАНК» є самостійною юридичною особою, процедуру ліквідації якої розпочато на підставі рішення Правління Національного банку України. Повноваження під час здійснення ліквідації АТ «ВТБ БАНК» здійснюються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо арештів, накладених на майно Орджонікідзевським відділом ДВС Запорізького міського управління юстиції 22 червня 2011 року (реєстраційний номер 11315389) та Центральним відділом ДВС Черкаського міського управління юстиції 29 березня 2012 року (реєстраційний номер 112334715) , то суд не врахував, що боржником у виконавчих провадженнях є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_1 , а не ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2 , на майно якої претендують у порядку спадкування позивачі.

Установлено, що за договором купівлі-продажу квартири від 02 лютого 2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Гусєвою Л. В., ОСОБА_4 набула у власність квартиру АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано 12 жовтня 2004 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2006 року у справі № 2-2090/06 задоволено позов та визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано 14 серпня 2006 року Хмельницьким бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2008 року у справі № 2-3925/08 задоволено позов ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 . За зверненням спадкоємця право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 04 вересня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 20.04.2017 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 22.01.2018 Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А. А. завела спадкову справу № 68/2017 щодо майна померлої ОСОБА_4 .

Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Пруняк В. І. завів спадкову справу № 9/2018 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

Позивачі є спадкоємцями майна померлих. У встановленому законом порядку подали заяви про прийняття спадщини.

25 вересня 2014 року державним виконавцем Першого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області було відкрито виконавче провадження № 44848704 з виконання виконавчого листа № 686/153/14, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області від 20 серпня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу в розмірі 66831,51 грн.

21 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадження державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, оголошення заборони на його відчуження.

27 серпня 2015 року виконавче провадження № 44848704 завершено на підставі пункту 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 379344224 від 20 травня 2024 року на нерухоме майно ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_2 на підставі постанови державного виконавця Першого відділу ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Стеця Д. Д. накладено арешт.

Відповідно до листів приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А. А. від 20 травня 2024 року та приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Пруняка В. І. від 23 вересня 2024 року видача свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 неможлива у зв`язку з накладенням арешту на нерухоме майно.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина 1 статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 391 ЦК України).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1218 ЦК України) до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Отже, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина 5 статті 12 вказаного Закону).

Відповідно до матеріалів справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 квітня 2014 року у справі № 686/153/14 з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» стягнуто борг у розмірі 66831,51 грн.

На виконання рішення суду 20 серпня 2014 року був виданий виконавчий лист № 686/153/14, який перебував на примусовому виконанні в органах ДВС (постанова про відкриття виконавчого провадження № 44848704 від 25 вересня 2014 року).

21 листопада 2014 року у вказаному виконавчому провадженні державний виконавець виніс постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження.

27 серпня 2015 року виконавче провадження № 44848704 завершено на підставі пункту 7 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Повторно виконавчий документ до виконання банк не пред`являв.

Строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на час вирішення спору пропущений.

АТ «ВТБ Банк» у поясненні до суду першої інстанції зазначало, що виконавче провадження № 44848704, у якому було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , завершено. Тому Банк не є стягувачем у виконавчому провадженні, не претендує на вказане у позовній заяві спадкове майно.

Оскільки виконавче провадження № 44848704 не здійснюється, арешт у вказаному провадженні на нерухоме майно був накладений органом виконавчої служби у 2014 році, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на час вирішення спору пропущений, обтяження (арешт) нерухомого майна перешкоджає позивачам в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , а тому позов про зняття арешту підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів враховує правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, а позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцями, які позбавлені можливості оформити право власності на майно в порядку спадкування, що вказує на порушення їхніх прав та необхідність захисту порушених прав.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 214/2305/20.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про зняття арешту з майна необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення вимог.

Разом з тим, вимоги про визнання права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку.

Суд може визнавати право спадкоємця на спадщину лише за наявності спору щодо спадкового майна.

Єдиною перешкодою оформлення права ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на спадщину був арешт, накладений на спадкове майно за життя спадкодавця. Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус не приймав.

У зв`язку із зняттям арешту за рішенням суду перешкод для оформлення спадщини в нотаріальному порядку немає і позивачі не позбавлені права на звернення у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Саме з наведених підстав має бути відмовлено в позові про визнання права власності на спадкове майно.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина 4 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням наведеного рішення суду в частині відмови в позові про визнання права власності на спадкове майно потрібно змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Документально підтверджені витрати позивачів по оплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з АТ «ВТБ БАНК» пропорційно розміру задоволених позовних вимог по 3028 грн кожному.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року в частині відмови в позові про зняття арешту з майна скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Зняти арешт, накладений на нерухоме майно ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 ) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: 44848704, винесеної 21 листопада 2014 року державним виконавцем Першого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Стець Дмитром Даниловичем.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 липня 2025 року в частині відмови в позові про визнання права власності на спадкове майно змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Стягнути з Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (місцезнаходження вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, ІК ) на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у сумі по 3028 грн (три тисячі двадцять вісім грн) кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді І. В. П`єнта

О. І. Ярмолюк