Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №497/1711/25
Провадження по справі № 2-о/514/54/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року с-ще Бессарабське

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кравченко П.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниченко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

22.07.2025 року заявник ОСОБА_1 через свого представника адвоката Слободяник Н.С. звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, факту батьківства та просить суд ухвалити рішення, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженець м. Одеси, Одеської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, Одеської області, громадянки України. Внести зміни в актовий запис № 2918, складений 08 липня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеса, Одеської області, громадянки України, в якому зазначити відомості про батька дитини: в графі «Батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженець м. Одеси, Одеської області, громадянин України. В частині відомостей про дитину: у графі «Прізвище дитини» виключити « ОСОБА_4 » та зазначити « ОСОБА_5 »; решту відомостей про дитину залишити без змін.

При цьому заявник посилається на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) тривалий час спільно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. У сторін народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис № 2918 від 08.07.2019 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.07.2019 р. У зв`язку з тим, що у зареєстрованому шлюбі заявниця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебувала, в актовому записі про народження дитини відомості про батька було записано відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері), а саме: « ОСОБА_7 », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 8 від 13.06.2025 р. 07.01.2025 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб, який зареєстровано Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 1 від 07.01.2025 р. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу: « ОСОБА_5 ». У подальшому ОСОБА_2 та ОСОБА_1 планували звернення до відділу ДРАЦС з метою внесення змін до актового запису про народження їхньої дочки, проте через брак часу у зв`язку з необхідністю повернення до військової частини та необхідності залишати документи на оформлення процедури останнім не вистачило часу вирішити вказане питання з причин, які від них не залежали. ОСОБА_2 був військовослужбовцем, проходив військову службу військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 від 17.06.2024 р. Він був учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення серія НОМЕР_6 від 26.11.2024 р.; помер внаслідок отриманих поранень, виконуючи військовий обов`язок під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. 15.05.2025 р. (вих. № 4643) ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено ОСОБА_1 сповіщення сім`ї № 4643/369 про те, що її чоловік, командир відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_4 , молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу 18.06.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Березівці Одеської області від асфіксії внаслідок стороннього тіла в декількох відділах дихальних шляхів, удушення внаслідок аспірації шлункового вмісту.

З метою підтвердження родинного зв`язку ОСОБА_1 звернулась до адміністрації Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи з метою встановлення факту біологічного батьківства померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі заяви ОСОБА_1 від 12.06.2025 р. у приміщенні відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз лабораторії Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, судово-медичний експерт ОСОБА_9 , завідувач відділення, лікар судово-медичний експерт імунолог вищої кваліфікаційної категорії (посвідчення № 1473 від 29.09.2021 р.), освіта вища медична, к.мед.н., доцент, стаж роботи за фахом «Судово-медична імунологія» - 26 років, 1 кваліфікаційного класу судово-медичного експерта імунолога (протокол ЕЕК № 2 від 21.02.2024 р.), кваліфікація судового експерта імунолога (свідоцтва № 51 від 05.12.2018 р.). Проведено судово-медичну експертизу: зразків рідкої крові громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зразків крові на марлі від померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення факту біологічного батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку експерта № 695 від 12.06.2025 р. судово-медичної молекулярно генетичної експертизи, проведеної державною спеціалізованою установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров`я України, у підсумках зазначено, що відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один від батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зразка рідкої крові дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено: для кожного з досліджених STR локусів в генотипі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляється апель умовного батьківського походження, який формально співпадає з апелем у генотипі передбачуваного батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За висновком експерта № 695 від 12.06.2025 р., проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю 99,9999999 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,9999999 %; батьківство практично доведене, а тому вона змушена звернутися до суду із даною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А.

Ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А. від 10 вересня 2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, факту батьківства.

09.10.2025 року від представника Міністерства оборони України - Тищенко М.С. надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзиву заперечення, відповідно до якого вважають, що у заяві заявниця не зазначає про родичів померлого військовослужбовця та не додає ніяких доказів про їх відсутність. Таким чином, їм не відомо чи перебував померлий ОСОБА_2 у шлюбі, чи є в нього батьки, діти та інші родичі, які після смерті військовослужбовця набувають право на отримання відповідних пільг та виплат, отже, у справі, ймовірно, наявний спір про право.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Слободяник Н.С. не з`явилися. Від представника заявника адвоката Слободяник Н.С. надійшла заява про розгляд справи без їх участі на заяві наполягають.

Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Тищенко М.С. в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) тривалий час спільно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану.

У сторін народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зроблено актовий запис № 2918 від 08.07.2019 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.07.2019 р.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № витягу:8 дата формування: 13.06.2025 року, відомості про батька в актовий запис №2918, про народження ОСОБА_3 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

07.01.2025 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_8 уклали шлюб, який зареєстровано Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено актовий запис № 1 від 07.01.2025 р. Прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу: « ОСОБА_5 ».

ОСОБА_2 був військовослужбовцем, проходив військову службу військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_5 від 17.06.2024 р. Він був учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення серія НОМЕР_6 від 26.11.2024 р.; помер внаслідок отриманих поранень, виконуючи військовий обов`язок під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. 15.05.2025 р. (вих. № 4643) ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено ОСОБА_1 сповіщення сім`ї № 4643/369 про те, що її чоловік, командир відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_4 , молодший сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу 18.06.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Березівці Одеської області від асфіксії внаслідок стороннього тіла в декількох відділах дихальних шляхів, удушення внаслідок аспірації шлункового вмісту.

З метою підтвердження родинного зв`язку ОСОБА_1 звернулась до адміністрації Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи з метою встановлення факту біологічного батьківства померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі заяви ОСОБА_1 від 12.06.2025 р. у приміщенні відділення судово-медичних молекулярно-генетичних експертиз лабораторії Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, судово-медичний експерт ОСОБА_9 , завідувач відділення, лікар судово-медичний експерт імунолог вищої кваліфікаційної категорії (посвідчення № 1473 від 29.09.2021 р.), освіта вища медична, к.мед.н., доцент, стаж роботи за фахом «Судово-медична імунологія» - 26 років, 1 кваліфікаційного класу судово-медичного експерта імунолога (протокол ЕЕК № 2 від 21.02.2024 р.), кваліфікація судового експерта імунолога (свідоцтва № 51 від 05.12.2018 р.). Проведено судово-медичну експертизу: зразків рідкої крові громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зразків крові на марлі від померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення факту біологічного батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно висновку експерта № 695 від 12.06.2025 р. судово-медичної молекулярно генетичної експертизи, проведеної державною спеціалізованою установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоров`я України, у підсумках зазначено, що відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один від батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка крові на марлі від трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зразка рідкої крові дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено: для кожного з досліджених STR локусів в генотипі дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляється апель умовного батьківського походження, який формально співпадає з апелем у генотипі передбачуваного батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За висновком експерта № 695 від 12.06.2025 р., проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю 99,9999999 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтись біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,9999999 %.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32).

Відповідно до змістуст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122та125цьогоКодексу.

У відповідності до п. 3 ч. 2ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу(матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття).

Відповідно до ч. 1ст. 128 Сімейного кодексу України,за відсутності заяви, право на подання якої встановленост. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Згідно п. 9 постанови питання щодо походженнядитинисудвирішуєнапідставі будь-яких доказів про це.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК Українисвідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України(ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За положеннями ст.134СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови ПленумуВСУ від31березня 1995року №5«Про судовупрактику всправах провстановлення фактів,що маютьюридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

У відповідності до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Таким чином, висновок судово- медичної молекулярно-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьоїстатті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи Висновок судово- медичної молекулярно-генетичної експертизи № 695 від 12.06.2025 року, вважає, доведеним факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 , являється біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини, дасть змогу їй юридично реалізувати свої права.

Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

У відповідності до положеньст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином факт батьківства підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

При таких обставинах, суд вважає вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 211, 258, 259, 268, 273, 293, 294, 295-300,315-319 ЦПК України, ст. ст. 121, 125, 128, 130, 134, 135 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, факту батьківства - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженець м. Одеси, Одеської області, громадянин України, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, Одеської області, громадянки України.

Внести зміни в актовий запис № 2918, складений 08 липня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеса, Одеської області, громадянки України, в якому зазначити відомості про батька дитини: в графі «Батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженець м. Одеси, Одеської області, громадянин України. В частині відомостей про дитину: у графі «Прізвище дитини» виключити « ОСОБА_4 » та зазначити « ОСОБА_5 »; решту відомостей про дитину залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому наявного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 21.10.2025 року

Суддя П.А. Кравченко