справа № 208/1104/25
провадження № 2/208/2148/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Бистрова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 22760,0 грн заборгованості за кредитним договором № 4996355 від 06.08.2021 р., укладеним відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» Сума кредиту за цим договором складає 8000,0 грн.

Право вимоги за вказаним кредитним договором у позивача виникло на підставі укладеного ним 11.11.2021 р. з ТОВ «Мілоан» договору відступлення прав вимоги до боржників первісного кредитора № 12 Т, у тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4996355 від 06.08.2021 р.

У відповідності до умов цього договору та згідно Реєстру передачи прав вимоги позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 22760,0 грн., у тому числі тіло кредиту 8000,0 грн., та відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13 240,0 грн. та заборгованість за комісійними винагородами - 1520 грн

Розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором визначений станом на момент передачи Первісним кредитором права вимоги на користь позивача.

2. Процесуальні питання, пов`язанні з розглядом справи.

22.01.2025 року до Заводського районного суду міста Кам`янське Дніпропетровської області надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» «Про стягнення заборгованості за кредитним договором", сформована в системі "Електронний суд". В ній позивач також просить розглядати справу без участі його представника.

22.01.2025р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям справу передано в провадження судді Величко О.В.

13.02.2025 р. ухвалою судді Заводського районного суду м. Кам`янське відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.04.2025 р від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про застосування позовної давності.

28.04.2025 р. від відповідача надійшов Відзив на позов.

06.05.2025 р. від представника позивача адвоката Сіміч М.О. надійшла Відповідь на Відзив, сформована в системі "Електронний суд".

18.06.2025 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддям справу передано в провадження судді Кузнецовій А. С.

25.06.2025 р. ухвалою Заводського районного суду м. Кам`янського цивільну справу прийнято до розгляду.

3. Позиція позивача

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс» у своїй позовній заяві просить стягнути з ОСОБА_1 22760 грн. заборгованості за кредитним договором № 4996355.від 06.08.2021 р., укладеним відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». Договір укладено в електронній формі.

Право вимоги у позивача за цим кредитним договором виникло на підставі укладеного ним 11.11.2021 р. з ТОВ «Мілоан» договору відступлення прав вимоги до боржників первісного кредитора № 12 Т, у тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4996355 від 06.08.2021 р.

Зазначає, що позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі № 4996355 від 06.08.2021р., направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору.

Позивач посилається на те, що Первісний кредитор на підставі вказаного кредитного договору надав позичальнику грошові кошти в сумі 8000,0 грн. на строк 15 днів з кінцевим строком повернення кредиту - 21.08.2021 р.

Загальна сума боргу (22 760,00 грн.,) складається з:

- заборгованості за тілом кредиту в сумі 8000 грн.;

- заборгованості за відсотками - 13 240,00 грн.;

- заборгованості за комісійними винагородами - 1520 грн.

Позикодавець за кредитним договором свої зобов`язання за договором виконав,- суму кредиту перерахував на картковий рахунок позичальника, що підтверджується плтіжним дорученням № 53061182 від 06.08.2021 р.

Позичальник ж не здійснив жодного платежу ані Первісному кредитору, ані Новому.

Обгрунтовуючи правомірність нарахування процентів за користування кредитними коштами, позивач у Відповіді на Відзив посилається на таки положення кредитного договору.

Пунктом 1.5.2. цього договору передбачено, що проценти за користування кредитом за час строку дії договору складають 3000.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.7. Кредитного договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2,.2.3 цього Договору.

Відповідно до 1.6. кредитного договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

У пункті 2.2.3. Кредитного договору зазначено, що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена у пункті 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків коли за умовами визначена в пункті 1.5.2. процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного пункті 1.3., запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну ставку, встановлену в пункті 1.6. Договору. Якщо визначена в пункті 1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних умовах згідно пункту 2.3.1.2. продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно пункту 1.6. Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Надалі позивач зазначає, що згідно з п. 2.3.1.2. кредитного договору, Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій).

Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

На підставі таких посилань на умови кредитного договору позивач робить наступні висновки.

1. На відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами.

2. У спірному випадку строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів, а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 15 днів (строк початкового кредитування) + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах).

3. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами Кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

4. Згідно з доданої до позовної заяви Відомості про щоденні нарахування та погашення, яка підготовлена ТОВ «МІЛОАН», нарахування відсотків на суму 22760,00 грн мало місце виключно в межах строку кредитування, з урахуванням пролонгацій.

Також ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вказує, що на виконання вимог Закону «Про споживче кредитування» ним застосовувались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення 27.09.2024 р. на адресу відповідача Досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 4996355 від 06.08.2021р.

Просить розглянути справі в порядку спрощеного позовного провадження і без участі представника позивача.

4. Позиція відповідача

У своєму Відзиві на позов відповідач не заперечує проти того, що ним дійсно укладався з ТОВ «Мілоан» кредитний договір і факт отримання ним кредитних коштів, але позовні вимоги не визнає і просить відмовити в їх задоволенні з посиланням на таке.

Вказує, що 06.08.2021 р. він уклав Договір про споживчий кредит № 4996355.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного Договору, кредит надається строком на 15 днів з 06.08.2021 (строк кредитування).

Згідно п. 1.4. Кредитного Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 21.08.2021 року.

Пунктом 1.5.2. Кредитного Договору передбачено, що проценти за користування кредитом складають 3000,0 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Посилається на те, що аналіз статей 1046, 1048 та 1049 Цивільного кодексу дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сторони погодили строк кредитування 15 календарних днів, а відтак, у межах строку кредитування до 21.08.2021 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Відтак, зі спливом вказаного строку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором припинилося.

З урахуванням викладеного, сума відсотків, яку відповідач має сплатити за користування кредитом в межах строку кредитування, який становить 15 календарних днів, складає 3000 грн., з розрахунку: 8000 грн. х 2,5% х 15 днів = 3000 грн.

Також просить зменшити вимоги позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до 1000,0 грн., посилаючись на шаблонність подібних позовних заяв ТОВ «Діджі Фінанс», їх велику кількість, категорію складності тощо.

28 квітня 2025 року відповідачем до суду подано заяву про застосування позовної давності до позовних вимог ТОВ «Діджі Фінанс» і просить відмовити в їх задоволенні у повному обсязі.

5. Обставини, встановлені судом

06.08.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №.4996355. Сума кредиту становить 8000,00 грн., кредит надається строком на 15 днів. (а.с. 45-56).

Грошові кошти перераховані позичальнику на підставі платіжного доручення «ПриватБанку» № 53061182 від 06.08.2021 р. (а.с.57)

Право вимоги за вказаним кредитним договором у позивача виникло на підставі укладеного ним 11.11.2021 р. з ТОВ «Мілоан» договору відступлення прав вимоги до боржників первісного кредитора № 12 Т, у тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4996355 від 06.08.2021 р.(а.с.24-32)

У відповідності до умов цього договору та згідно Витягу з Додатку до договору факторингу №12Т, позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 22760,0 грн., у тому числі тіло кредиту 8000,0 грн., та відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13 240,0 грн. та заборгованість за комісійними винагородами - 1520 грн.(а.с.19)

Відповідачем свої зобов`язання за кредитним договором не виконані, жодного платежу на погашення кредиту він не здійснив.

Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення кредиту за договором № 4996355, складеній ТОВ «Мілоан», при видачі кредиту 06.07.2021 р. здійснено нарахування комісії за оформлення кредиту у розмірі 1520,0 грн. Нарахування процентів з 07 по 21 серпня 2021 року включно, здійснювалось щоденно по 200 грн. Починаючи з 22.08.2021 р. по 07.09.2021 р. по 400 грн. щоденно. А з 08.09.2021 р. по 20.10.2021 р. по 80 грн. щоденно (а.с.20,21).

В цілях перевірки доводів позивача стосовно обґрунтованості нарахування ним процентів за користування кредитними коштами суд виходить з того, що пунктом 1.3. кредитного договору грошові кошти надаються позичальнику строком на 15 днів з 06.08.2021 року (строк кредитування).

Пунктом 1.5.1. договору передбачена комісійна плата за надання кредиту: в сумі 1520.00 грн., яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово.

Відповідно до пункту 1.5.2. кредитного договору проценти за користування кредитом складають 3000.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункт 1.6. договору)..

Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п. 1.7. договору). Особливості нарахування процентів визначені у пунктах 2.2 та.2.3 цього договору.

Пункт 2.2.1. встановлює: Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

Пункт 2.2. Плата за кредитом:

2.2.1. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.

2.2.2. Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.

2.2.3. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.

2.3. Пролонгація строку кредитування:

2.3.1. Продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином:

2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах:

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.

У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.

На підставі посилань позивача на пункти 2.2. та 2.3 кредитного договору він зробив наступні висновки.

1. На відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами. (Тобто, ніякої заяви позичальника на продовження дії договору не потребується).

2. У спірному випадку строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів, а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 15 днів (строк початкового кредитування) + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах).

3. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами Кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

4. Згідно з доданої до позовної заяви Відомості про щоденні нарахування та погашення, яка підготовлена ТОВ «МІЛОАН», нарахування відсотків на суму 22760,00 грн мало місце виключно в межах строку кредитування, з урахуванням пролонгацій.

У той же час позивач позивач не навів ніяких правових обгрунтувань правомірності нарахування ним процентів за користування кредитними коштами після спливу строку дії кредитного договору; не надав ніяких доказів узгодження сторін щодо пролонгації договору на іншій конкретний строк.

6. Правові висновки суду за результатами розгляду справи

Суд вважає встановленими таки обставини.

06.08.2021 р. між ТОВ «Мелоан» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі кредитний договір № 4996355, за яким позичальнику надано кредитні кошти у сумі 8000,0 грн. шляхом їх зарахування на кредитну картку позичальника. Кінцевий строк погашення кредиту 21.08.2021 р.

Право вимоги за вказаним кредитним договором у позивача виникло на підставі Договору факторингу № 12 Т вид 11.11.2021 р., укладеному кредитодавцем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

Позичальник умови договору не виконав, кредит не сплатив.

Виходячи із складу позовних вимог, суд приходить до таких висновків.

Щодо вимоги про стягнення суми кредиту (тіла кредиту).

Згідно до умов кредитного договору відповідачу було надано кредит на суму 8000,0 грн. із строком погашення ( строк дії договору) 21.08.2021 р.

Жодного платежу на погашення кредиту позичальник не здійснив.

На підставі договору про відступлення права вимоги від 11.11.2024 р. права кредитора за цим кредитним договором перейшло до позивача.

У відповідності до статті 514 ЦКУ до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 цього Кодексу встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦКУ боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина перша статті 1054 ЦКУ встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, на цей час зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором в частині основної суми боргу (тіло кредиту) продовжує існувати у повному обсязі, тобто, у розмірі 8000,0 грн.

Стосовно вимоги про стягнення процентів.

Що стосується вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами, встановлених кредитним договором, то суд приходить до таких висновків.

Пунктом 1.5. кредитного договору встановлено, що на час дії цього договору встановлена фіксована процентна ставка (п. 1.7. договору) у розмірі 2,5 % за кожний день користування кредитними коштами.

Пунктом 1.6. договору визначено стандартну (базову) процентну ставку у розмірі 5 % за кожний день користування кредитними коштами після спливу строку кредитування (строку дії кредитного договору).

Виходячи з цих умов, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами за період з07 серпня по 21 серпня 2021 року в розмірі 2,5 % за кожний день. Загальна сума становить 3000,0 грн.

Починаючи з 22.08.2022 р. по 07.09.2021 р. проценти за користування кредитними коштами, у відповідності до пункту 2.2.3. кредитного договору, за базовою ставкою (5 % на день) по 400 грн. щоденно. А з 08.09.2021 р. по 20.10.2021 р. по 80 грн. щоденно.

Застосовуючи положення пунктів 2.2. та 2.3. кредитного договору для нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку дії договору, позивач вважає, що:

1. На відміну від продовження (пролонгації) строку кредитування на пільгових умовах, продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах з процентною ставкою 5% не передбачало вчинення від позичальника певних дій, окрім як самого факту продовження користування кредитними коштами.

Тобто, ніякої заяви позичальника на продовження дії договору не потребується.

Такий висновок суперечить положенням статті 654 ЦКУ, відповідно до якої зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

2. У спірному випадку строк кредитування пролонговувався та максимально міг бути продовженим на 60 днів, а тому проценти за користування кредитом слід нараховувати на 15 днів (строк початкового кредитування) + 60 днів продовження строку кредитування на стандартних (базових) умовах).

3. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами Кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку договору, а також погодили умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

4. Згідно з доданої до позовної заяви Відомості про щоденні нарахування та погашення, яка підготовлена ТОВ «МІЛОАН», нарахування відсотків на суму 22760,00 грн мало місце виключно в межах строку кредитування, з урахуванням пролонгацій.

Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу тому, що з боку позичальника надходило клопотання про продовження строку кредитування, що строк кредитування (строк дії договору) пролонгувався у встановленому законодавством порядку, строк такого продовження.

Другим неправомірним висновком, зробленим позивачем з наведених пунктів кредитного договору, є те, що до наслідків невиконання зобов`язання у встановлений договором строк застосована базова процентна ставка, передбачена пунктом 1.6. кредитного договору.

Відсотки за кредитом це додаткова сума, яку позичальник сплачує банку за правомірне користування позиченими коштами. Законодавством поняття «проценти за кредит» визначається як плата користування чужими грошовими коштами (ст. 536 ЦКУ).

Усі інші платежі на користь позичальника, що нараховані за результатами невиконання зобов`язання, є штрафними санкціями за порушеня зобов`язання, але не процентами за користування кредитними коштами. Їх характер та відповідальність за них встановлюються договором і статтею 625 ЦКУ.

Тому суд приймає до уваги висновки, зроблені у постанові Великої Плати Верховного Суду від 18.01.2022 р. у справі № 910/17048/17. Так, у пункті 111 постанови вказується: " Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

Стаття 203 Цивільного кодексу України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Серед них вказується на те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 627 ЦКУ встановлює принцип свободи договору. За цим принципом сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 6 Цивільного кодексу передбачається, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Однак, вони не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Разом з тим, частиною другою статті 627 ЦКУ передбачається, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними».

Тому пункти 2.2. та 2.3.кредитного договору № 4996355 від 06.08.2021 р. в частині нарахування процентної ставки за користування кредитними коштами після спливу строку дії договору і автоматична пролонгація цього строку є нікчемними.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦКУ недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Правові наслідки недійсності правочину або його частини визначені статтями 216 та 217 ЦКУ.

Таким чином, суд приходить до таких висновків щодо заявлених позивачем вимог:

- Вимога позивача в частині стягнення основної суми боргу (тіла кредиту) є обгрунтованою і законною.

- Умова кредитного договору щодо визначення процентної ставки за користування кредитними коштами після закінчення строку дії договору не має юридичних наслідків.

- Нарахування процентів є правомірним лише за період з 07.08.2021 р. по 21.08.2021 р., включно. Загальна сума процентів за цей період становить 3000,0 грн.

Щодо строку позовної давності

28 квітня 2025 року відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності за позовними вимога до нього.

Вказує, що з позовною заявою ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулося 19.01.2025 року, тобто майже через 3 роки 3 місяці після закінчення строку договору.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦКУ).

Зазначає, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

З приводу цієї заяви суд зазначає таке.

Відповідачем не враховано те, що Розділ Цивільного кодексу України «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022 року; в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023 р. Цей пункт наголошує, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Пункт 19 розділу виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025 р.

Таким чином, на час звернення позивача з даним позовом існував мораторій на застосування строку позовної давності.

Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню, а саме, задоволенню підлягають вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу (тіло кредиту) у розмірі 8000,0 грн. та проценти за користування кредитними коштами за період з 07 по 21 серпня 2021 року включно в сумі 3000,0 грн.

Стосовно судових витрат

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Діджі Фінанс» задоволено частково на (11000,0 грн. : 22760,0 грн. х 100 % = 48,3 %), то компенсації сплаченого ним судового збору підлягає: 2422,4 грн. х 48,3 % = 1170,0 грн.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу у розмірі: 6000,0 грн. х 48,3 % = 2898,0 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , заборгованість за Кредитним договором № 4996355 від 06.08.2021 року у розмірі 11000,0 (одинадцять тисяч) гривень 00 копійок, у тому числі - тіло кредиту 8000,0 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, проценти за користування кредитними коштами за період з 07 серпня 2021 по 21 серпня 2021 року включно - 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок;

- сплачений судовий збір в розмірі 1170 (одна тисяча сто сімдісят) гривень 00 копійок, а також витрати на правову допомогу в сумі 2898 (дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду 15.10.2025 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» ( ,адреса: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8);

- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя А.С. Кузнєцова