Справа № 305/4053/25
Провадження по справі № 2-з/305/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Веклюк А.В.,

ознайомившись із матеріалами заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

24.10.2025, ОСОБА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 , подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,75 м.кв., який згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №409010178 від 15.11.2017, зареєстрований в цілій частині за відповідачкою, ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 . В обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову посилається на те, що вона є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . На день його смерті вона та інші її брати та сестри були неповнолітніми. Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцю на час смерті. Однак, ніхто з їх родини не приймав спадщину, оскільки її мама в інтересах неповнолітніх дітей не зверталась до нотаріуса, про що вона недавно дізналась. Відповідно до довідки виконавчого комітету Ясінянської селищної ради №20681 від 24.11.1993 року в будинку по АДРЕСА_1 , на день смерті батька проживати та були прописані: ОСОБА_2 , 1955 року народження, ОСОБА_4 , 1978 року народження, ОСОБА_5 , 1980 року народження, ОСОБА_1 , 1982 року народження, ОСОБА_6 , 1984 року народження. Вищевказані діти були на повному утриманні батька до дня смерті. Тому, відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті їх батька. Зазначає, що при реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 одноосібно і не була врахована її частка, яка належить їй в порядку спадкування за законом, як малолітній спадкоємиці (інваліду). Таким чином, реєстрація за відповідачкою, ОСОБА_2 права власності на ціле будинковолодіння призвела до порушення її прав, як спадкоємця першої черги за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 30.10.2024, ОСОБА_2 зняла з реєстрації у будинку по АДРЕСА_1 позивачку та її дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 без її згоди та відома. Дізнавшись вона була приголомшена від цієї новини, адже все своє свідоме життя вкладала власно зароблені кошти у покращення стану будинку, в якому проживала її сім`я, вважаючи його частково своїм. Стверджує, що її мама повідомила їй, що має намір подарувати ціле будинковолодіння одній із сестер, а позивачка з дітьми залишиться на вулиці. Зауважує, що оскільки мама вже зняла з реєстрації її та її дітей, то вона розуміє, що вже нічого їй не перешкоджає вчинити дії по відчуженню будинку по АДРЕСА_1 , її сестрі. Вважає, що у даному випадку наявні всі підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, що є предметом спору по справі про визнання права власності в порядку спадкування. Заходи забезпечення позову, які вона просить суд накласти є співмірними із заявленими позовними вимогами і убезпечать її в майбутньому та будуть слугувати гарантією того, що після прийняття судом рішення по даній справі в разі задоволення позову, вона зможе розпоряджатися своєю часткою і ніхто без її відома не зможе таке відчужити.

У порядку автоматизованого розподілу судових справ між суддями справу за позовом про про визнання права власності на майно в порядку спадкуваннята заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , передано на розгляд судді Марусяк М.О.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України, сторони не викликалися.

Дослідивши подану заяву та наявні матеріали справи, суд, приходить до такого висновку.

Згідно з ч.1, ч.8 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно, суди вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову не повинні обмежувати право володіння нерухомим майном законного власника.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову, враховуючи їх співмірність із заявленими вимогами, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки воно є предметом перевірки судом під час розгляду справи по суті (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20).

У постанові від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є поділ майна, який належить за правом спадкування, а саме: житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 156,75 м.кв., який згідно Витягу №409010178 від 22.01.2025 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №23472590 від 15.11.2017, зареєстрований в цілій частині за відповідачкою ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 .

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання майбутнього рішення суду за умови його задоволення.

При цьому суд звертає увагу, що забезпечення позову направлене на охорону матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, і не є обмеженням права власності особи в повній мірі та носить тимчасовий характер.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими вимогами, а також те, що вжиття заходу забезпечення не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, вважаю за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею загальною площею 156,75 м.кв., оскільки з боку відповідачки можуть вчинятися спроби відчуження спірного житлового будинку, що може в майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.154ЦПКУкраїни, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

ОСОБА_1 , у заяві про забезпечення позову своїх пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову не надала, водночас просила суд взяти до уваги той факт, що вона все своє свідоме життя проживала у вказаному будинку, вкаладала зароблені кошти у покращення його стану, вважаючи його частково своїм, адже на час смерті батька була малолітньою та прийняла спадщину в силу закону, мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також вважає, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення у даній справі таким, що причинить відповідачці збитки.

Отже, наведені обставини дають підстави дійти висновку, що підстав для застосування зустрічного забезпечення наразі немає.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149, 151-153,157, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

До вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкуваннята набуття рішенням суду законної сили, забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 156,75 м.кв., який згідно Витягу №409010178 від 22.01.2025 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, зареєстрований в цілій частині за відповідачкою ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 .

Відомості відповідно до ч.1 ст.1 ст.157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканка АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Примірник ухвали направити учасникам справи для відома та Рахівському відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Рахів, вул. Шевченка, 43, Закарпатської області), для негайного виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк