КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8735/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Верланова С.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун», поданою адвокатом Адамановим Алімом Діляверовичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року, ухвалене під головуванням судді Матійчук Г.О., дата складення повного судового рішення не зазначена,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

У вересні 2024 року ТОВ "Комфорт-Таун" звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості.

Вимоги позову мотивує тим, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Позивач надає послуги у сфері утримання спільного майна будинків, зокрема, прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових інженерних систем у Житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

04 лютого 2019 року між ТОВ «Комфорт-Таун» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 0102/417-К.

Починаючи з дати укладання договору між позивачем та відповідачкою до дати початку обслуговування та утримання будинку ОСББ "Централ Парк" на рахунок позивача не надійшла сума платежів за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року, що становить 4 408,15 гривень.

На теперішній час відповідачкою не сплачено суму боргу та допущено прострочення плати, що є порушенням взятих на себе зобов`язань та прав позивача.

Вказує, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 2 500,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 0102/417-К від 04 лютого 2019 року, за період з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року у розмірі 4 408,15 гривень.

2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що позивачем не долучено до матеріалів справи жодних належних доказів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Із відповіді №828689 від 07.10.2024 року із Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Суд зробив висновок, що ОСОБА_1 , місце проживання якої не зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , та яка не є власницею вказаної квартири, оскільки доказів протилежного суду позивачем не надано, не надано також доказів, що відповідачка є наймачем квартири. Суд звернув увагу, що із клопотанням про витребування вказаних доказів позивач не звертався.

Суд вказав, що Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій було укладено у 2019 році, а заборгованість, яку просить стягнути позивач, стосується періоду із 01.05.2022 року по 31.08.2022 року, а отже даний договір не може бути достатнім доказом надання ОСОБА_1 послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, надання комунальних послуг період із 01.05.2022 року по 31.08.2022 року, оскільки жодних доказів щодо належності ОСОБА_1 до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять, як і доказів фактичного споживання відповідачкою послуг у період 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Адамановим А.Д., який діє в інтересах ТОВ "Комфорт-Таун", подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального та матеріального права.

Уважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, пославшись на відсутність доказів належності квартири відповідачці чи її статусу споживача послуг. Такий висновок уважає помилковим, оскільки відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є будь-яка фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати послугу, незалежно від права власності. Закон не вимагає, щоб договір укладався виключно з власником житла; отримувачем послуги може бути орендар, користувач, інвестор тощо.

Відповідно до пункту 3? Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII укладені до набрання ним чинності договори зберігають силу до укладення нових. Отже, договір між сторонами є діючим на момент надання послуг.

Суд першої інстанції не врахував презумпцію правомірності правочину, закріплену статті 204 ЦК України, згідно якої будь-який укладений договір вважається чинним, доки не буде визнаний недійсним у судовому порядку.

Суд попередньої інстанції не надав належної оцінки наданим доказам ? договору, який підтверджує зобов`язання сторін, чим порушив вимоги закону. Позивач надав достатні та допустимі докази існування договірних зобов`язань, які судом безпідставно проігноровано.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 листопада 2018 року у справі №183/383/2010, від 10 березня 2021 року у справі №607/11746/17, від 18 березня 2020 року у справі та від 16 листопада 2021 року у справі справа №904/2104/19.

Мотивуючи наведеним, просить рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позову задовольнити.

4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу Київського апеляційного суду не надходило.

5. Позиція учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

6. Позиція суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

7. Фактичні обставини справи, установлені судом.

04 лютого 2019 року між ТОВ "КОМФОРТ-ТАУН" та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій у житловому будинку АДРЕСА_5 , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Згідно підпункту 1 пункту 3.2 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк.

Згідно пункту 8.1. договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного календарного року . У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідності його перегляду, цей договір уважається продовженим на той самий строк, на тих же умовах (а.с.5).

Додатком №1 до договору визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій житлового комплексу CentralPark. Визначено такі послуги: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, перевезення, зберігання, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; централізованого опалення; зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів (а.с.7).

Згідно даних розрахунку заборгованості за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 04 лютого 2019 року №0102/417-К за адресою: АДРЕСА_3 , наданого у вигляд довідки убачається, що з 01 травня 2022 року по 31 серпня 2022 року розмір заборгованості становить 4 408,15 гривень (а.с.9).

Згідно даних відповіді №828689 від 07 жовтня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру убачається, що адресою реєстрації ОСОБА_1 значиться: АДРЕСА_4 (а.с.16).

8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 319, 322 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII унормовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Аналіз статті 1, 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дозволяє зробити висновок, що підставами для виникнення обов`язку з оплати комунальних послуг є або право власності на об`єкт, у якому надаються послуги, або фактичне споживання таких послуг особою, яка не є власником.

За відсутності належних доказів того, що відповідачка є власником (співвласником) квартири, у якій надавались відповідні послуги, або що вона фактично проживала та споживала відповідні послуги у спірний період, відсутні правові підстави для покладення на неї обов`язку сплачувати заборгованість.

Крім того, сам факт укладення договору у 2019 році не є безумовною підставою для стягнення заборгованості за 2022 рік, оскільки позивач має довести, що відповідачка залишилась споживачем послуги у спірний період, тобто продовжувала бути власником або користувачем відповідного об`єкта, про що зроблено правильний висновок судом першої інстанції та який позивачем не спростовано.

Відповідно до статей 12, 76, 81 ЦПК України обов`язок доказування обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, покладається на цю сторону. Отже, саме позивач зобов`язаний надати суду належні та допустимі докази того, що відповідач був власником або фактичним споживачем комунальних послуг у спірний період.

У разі відсутності таких доказів позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню, оскільки відсутні правові підстави для виникнення зобов`язання відповідачки перед позивачем.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, проте відповідних клопотань представником позивача не заявлено.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів належними доказами факт споживання послуг відповідачкою у спірний період.

Доводи апеляційної скарги в частині правомірності правочину відхиляються апеляційним судом, оскільки у цій справі правомірність правочину не спростовується. Натомість, обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун», поданою адвокатом Адамановим Алімом Діляверовичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді С.М. Верланов

В.В. Соколова